ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2022 р.           Справа№ 910/1539/21 (910/8758/21)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Остапенка О.М.
суддів:            Грека  Б.М. 
          Полякова Б.М. 
 
за участю секретаря судового засідання: Кочурової Т.О.
у присутності представників сторін:
від позивача: Лозицький О.В. - ордер серії АА №1243531 від 13.10.2022
від відповідача-1: Пушина Н.Л. - ордер серії АІ №1293602 від 18.10.2022 
від відповідача-2: Козмінська М.В. - згідно витягу з ЄДРПОУ
від відповідача-3: Соколов А.О. - ордер серії АО №1075077 від 29.11.2022
третя особа-1: особисто Баскаков О.В. - посвідчення №421 від 27.02.13
від третьої особи-2: Логвиненко О.С. - ордер серії АІ №1293094 від 18.10.2022
від третьої особи-3: Забарін А.Ф. - ордер серії АР №1102926 від 01.11.2022

розглянувши апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року
у справі          №910/1539/21(910/8758/21) (суддя Пасько М.В.) 
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія
                    "Фінтакт"
до                     1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфом стандарт"
                     2. Державного підприємства "Сетам" 
                     3. Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного                                Ярослава Вікторовича 
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -                               арбітражного керуючого Баскакова Олександра Віталійовича
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
                    Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті"
за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
                    Приватного акціонерного товариства "Росава"
про                     визнання недійсними торгів та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/1539/21(910/8758/21) задоволено заяву ТОВ "ФК "Фінтакт" від 28.07.2022 року про забезпечення позову та зупинено реалізацію майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв. м (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м.Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, яким-небудь особам, яка здійснюється (проводиться) приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. та ДП "Сетам".
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Я.В. звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/1539/21(910/8758/21) та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Фінтакт" про забезпечення позову.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022 року апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.
Ухвалою суду від 15.08.2022 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/1539/21(910/8758/21), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1539/21 (910/8758/21) за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Фінтакт" до ТОВ "Перфом стандарт", ДП "Сетам", Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. за участю третьої особи арбітражного керуючого Баскакова О.В. про визнання недійсними торгів та зобов`язання вчинити дії.
22.08.2022 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/1539/21(910/8758/21)/3387/2022 від 22.08.2022 року матеріали справи №910/1539/21(910/8758/21) надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 25.08.2022 року апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/1539/21 (910/8758/21) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, надати докази доплати судового збору у розмірі 620,25 грн.
26.08.2022 року вищезазначена ухвала суду направлена на офіційну електрону адресу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України.
30.08.2022 року, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали від 25.08.2022 року подано платіжне доручення №5265 від 29.08.2022 року про сплату судового збору у розмірі 620,25 грн.
Слід зазначити, що з 29.08.2022 року по 28.09.2022 року головуючий суддя Остапенко О.М. перебував у відпустці, а отже заяву про усунення недоліків апеляційної скарги фактично передано головуючому судді лише 29.09.2022 року.
Ухвалою суду від 29.09.2022 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Я.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/1539/21(910/8758/21), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 18.10.2022 року за участю повноважних представників сторін та третьої особи.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтакт" надійшов відзив на апеляційну скаргу, а від представника ТОВ "ЗВ Ріелті" - пояснення по справі.
Ухвалою суду від 18.10.2022 року за клопотанням представника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтакт" відкладено розгляд справи на 03.11.2022 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ "ЗВ Ріелті" надійшла заява про залучення боржника ТОВ "ЗВ Ріелті" до участі у справі №910/1539/21 (910/8758/21) у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.
Представником ПрАТ "Росава" в судовому засіданні 03.11.2022 року подано заяву про залучення ПрАТ "Росава" до участі у справі №910/1539/21(910/8758/21) у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.
Ухвалою суду від 03.11.2022 розгляд справи №910/1539/21(910/8758/21) відкладено на 08.11.2022 року, залучено ТОВ "ЗВ Ріелті" та ПрАТ "Росава" до участі у справі №910/1539/21(910/8758/21) у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та запропоновано їм ознайомитись з матеріалами справи та надати суду письмові пояснення по суті вимог апеляційної скарги.
Після закінчення судового засідання судом отримано та долучено до матеріалів справи клопотання ТОВ "ФК "Фінтакт" про відкладення розгляду справи, судове засідання по якій було призначено на 03.11.2022 року.
08.11.2022 року через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ "ЗВ Ріелті" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти її задоволення, а від представника ТОВ "Перфом стандарт" - клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивовано хворобою представника та перебуванні останнього на лікуванні.
Судове засідання, призначене на 08.11.2022 о 15 год. 00 хв., не відбулось у зв`язку із знеструмленням електромережі суду з 12 год. 03 хв. до 16 год. 13 хв., що підтверджується Актом Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 року, копію якого долучено до матеріалів справи. 
Після усунення обставин, що зумовили зняття справи з розгляду, ухвалою суду від 09.11.2022 року розгляд справи №910/1539/21(910/8758/21) призначено на 22.11.2022 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
18.11.2022 року від ліквідатора ПрАТ "Росава" арбітражного керуючого Комлика І.С. надійшло клопотання про проведення судового засідання 22.11.2022 в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 21.11.2022 року у задоволенні клопотання було відмовлено з огляду на порушення заявником вимог ст. 197 ГПК України.
До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ПрАТ "Росава" надійшли письмові пояснення по справі.
Ухвалою суду від 22.11.2022 за клопотаннями позивача, відповідача-1 та третьої особи-2 відкладено розгляд справи на 29.11.2022 на підставі положень ст. 216 ГПК України.
Представники приватного виконавця Бережного Я.В., ДП "Сетам", ПрАТ "Росава" та особисто арбітражний керуючий Баскаков О.В. в судовому засіданні 29.11.2022 вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/1539/21(910/8758/21) та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Фінтакт" про забезпечення позову.
Представники ТОВ "ФК "Фінтакт", ТОВ "Перфом стандарт" та ТОВ "ЗВ Ріелті" проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
29.11.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва на стадії розпорядження майном перебуває справа №910/1539/21 про банкрутство ТОВ "ЗВ Ріелті", провадження у якій відкрито ухвалою суду від 16.03.2021 року за заявою ПрАТ "Росава".
У червні 2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Фінтакт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Перфом стандарт", ДП "Сетам" та Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В., в якому просить суд визнати недійсними електронні торги, які оформлені протоколом №536717 проведення електронних торгів, що сформований 30.04.2021 22:00:17 організатором торгів ДП "Сетам",та зобов`язати ДП "Сетам" організувати проведення електронних торгів щодо майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею 6 715, 8 кв.м (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вул. Мазепи Івана, будинок 11). Зі змісту протоколу №536717 вбачається, що його сформовано за лотом №464865 у виконавчому провадженні №63951504 в порядку примусового виконання наказу від 16.12.2020 року у справі №911/2498 (911/2583/20), що видав господарський суд Київської області, про стягнення з ТОВ "ЗВ Ріелті" на користь ПАТ "Росава" 348 727 940,10 грн. заборгованості та 12 612,00 грн. судового збору.
Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі №910/8758/21 та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.
В подальшому, ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2021 року матеріали справи №910/8758/21 за позовом ТОВ "ФК "Фінтакт" передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/1539/21 про банкрутство ТОВ "ЗВ Ріелті", оскільки предметом оскарження у даній справі є електронні торги, на яких на продаж виставлено майно боржника, щодо якого відкрито провадження у даній справі про банкрутство, і результат розгляду даного позову у разі його задоволення вплине на розмір та склад ліквідаційної маси боржника.
Після повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва з судів вищих інстанції вказаній справі присвоєно №910/1539/21(910/8758/21), прийнято її до провадження, призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження, а також залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору розпорядника майна ТОВ "ЗВ Ріелті" арбітражного керуючого Баскакова О.В.
Розгляд справи №910/1539/21(910/8758/21) у підготовчому засіданні неодноразово відкладався, останній раз ухвалою від 21.07.2022 року на 18.08.2022 року.
28.07.2022 року ТОВ "Фінансова компанія "Фінтакт" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити реалізацію майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв. м (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, яким-небудь особам, яка здійснюється (проводиться) приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Бережним Ярославом Вікторовичем та Державним підприємством "Сетам".
Подану заяву мотивовано тим, що існує ймовірність відчуження майна, що зробить неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, а також істотно ускладнить або унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 
За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 у справі №910/1539/21(910/8758/21) задоволено заяву ТОВ "ФК "Фінтакт" про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв. м (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м.Київ, вулиця Мазепи Івана, буд. 11, яким-небудь особам, яка здійснюється (проводиться) приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. та ДП "Сетам".
Місцевий господарський суд при прийнятті даної ухвали виходив із доведеності існування реальної загрози для настання наслідків, про які вказує заявник, та наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення шляхом зупинення реалізації належного ТОВ "ЗВ Ріелті" майнового комплексу.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновками суду та не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.
Так, предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, якою задоволено заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Тобто предметом розгляду є питання наявності або відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.
Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Забезпечення позову за своєю правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України.
Згідно з положеннями цієї статті господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з пунктами 2,4,6 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.
За приписами ч. 4 ст. 137 ГІІК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків накладення арешту на майно та (або) грошові кошти відповідача або заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 року у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 року у справі №916/10/18, від 23.06.2018 року у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 року у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 року у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 року у справі №909/526/18, від 21.01.2019 року у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 року у справі №925/288/17, від 26.09.2019 року у справі №904/1417/19.
За змістом статей 136, 137 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). 
Водночас, саме лише посилання заявника в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, а також на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути достатньою підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.
Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст.  77 ГПК України).
Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а докази мають відповідати вимогам встановленими статями 76-79,80, 91, 96 ГПК України.
У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
При цьому, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18 та у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 року у справі №924/790/18, від 11.10.2019 року у справі №910/4762/19 та від 06.04.2020 року у справі №203/1491/19.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою господарського суду Київської області від 08.12.2020 у справі №911/2498/18 (911/2583/20) присуджено до стягнення з ТОВ "ЗВ Ріелті" на користь ПрАТ "Росава" 348 727 940,10 грн. заборгованості та 12 612,00 грн. судового збору.
На примусове виконання даного судового рішення 16.12.2020 року господарським судом Київської області видано відповідний наказ.
У межах виконавчого провадженні №63951504 в порядку примусового виконання наказу від 16.12.2020 року у справі №911/2498(911/2583/20),  яке здійснюється приватним виконавцем Бережним Я.В., ДП "Сетам" організовано проведення електронних торгів з продажу належного ТОВ "ЗВ Ріелті" майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею: 6 715,8 кв.м, (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, номер лоту: 464865, дата проведення аукціону: 30.04.2021 09:00, дата закінчення торгів: 30.04.2021 18:16, дата закінчення подання заявок: 30.04.2021 08:00, стартова ціна: 242 009 000,00 грн., гарантійний внесок: 12 100 450,00 грн., крок аукціону: 2 420 090,00 грн., область: м. Київ, місцезнаходження майна: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, дата публікації: 29.01.2021 11:07.
Результати електронних торгів оформлено протоколом №536717 проведення електронних торгів, що сформований 30.04.2021 22:00:17 організатором торгів ДП "Сетам", відповідно до якого переможцем торгів є ТОВ "Перфом Стандарт", з особливою ставкою 307 351 450,00 грн.
Відповідно до протоколу №536717 проведення електронних торгів зазначено, що розмір додаткової винагороди організатору торгів становить 3267122,50 грн., сума яку необхідно перерахувати на рахунок приватного виконавця Бережного Я.В. становить 291983877,50 грн., зазначаються реквізити рахунку організатору торгів та реквізити рахунку продавця, вказується про те, що зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 19.05.2021.
В подальшому, 16.11.2021 ДП "Сетам" надіслало в особистий кабінет ТОВ "Перфом Стандарт" повідомлення про те, що таке товариство було відхилено зі ставкою 307 351 450,00 грн. від перемоги в торгах №464625 через повідомлення про відсутність сплати від переможця за придбане майно приватного виконавця Бережного Я.В. від 16.11.2021 №1.
Слід зазначити, що на офіційному сайті ДП "Сетам" за посиланням https://setam.net.ua/auction/464625 розміщено протокол №559938 проведення електронних торгів, сформований 16.11.2021 15:03:58, відповідно до якого переможцем торгів визнано ТОВ "ФК "Фінтакт", яке повинно сплатити 3 267 122,00 грн. - ДП "Сетам" та 291 983 868,00 грн. - приватному виконавцю Бережному Я.В. до 30.11.2021.
Із опублікованої ДП "Сетам" інформації за вказаним вище посиланням статус аукціону: очікування сплати, що свідчить про те, що переможець торгів не сплатив ціну продажу за лот №464865, останнім днем сплати якої відповідно до протоколу №559938 проведення електронних торгів визначено 30.11.2021.
Вказані обставини на підставі відповідних доказів були встановлені судами у межах справи №910/19044/21 та не заперечуються учасниками справи.
Згідно пункту 1 Розділу VІІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5, після закінчення електронного аукціону (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронного аукціону. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронного аукціону за лотом. До протоколу вноситься, зокрема інформації про дату, до якої переможець електронного аукціону повинен повністю сплатити ціну лота.
Разом з тим, у пункті 3 даного розділу передбачено, що у разі невнесення наступним учасником, визначеним новим переможцем електронного аукціону, усієї належної грошової суми в установлені п. 1 розділу X цього Порядку строки відповідні дії повторюються для наступного учасника, що визначається згідно з абзацами першим, третім цього пункту.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, на день винесення оскаржуваної ухвали ТОВ "ФК "Фінтакт" не сплатило усієї належної грошової суми ціни лота, оскільки доказів зворотнього матеріали справи не містять, 
При цьому, станом на дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції на офіційному сайті ДП "Сетам" за посиланням https://setam.net.ua/auction/464625 вказано, що переможцем електронних торгів по лоту 464865 значиться ТОВ "Фінансова компанія "Фінтакт", разом з тим, дані торги зупинено на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/1539/21(910/8758/21).
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є визнання недійсними електронних торгів, проведених організатором торгів ДП "Сетам", щодо продажу майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв.м (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вул. Мазепи Івана, будинок 11) та зобов`язання ДП "Сетам" організувати проведення електронних торгів.
Таким чином, наявні у справі докази у їх сукупності дозволяють дійти обґрунтованого припущення, що у випадку невжиття заходів забезпечення такого позову, ДП "Сетам" та приватний виконавець Бережний Я.В. можуть здійснити юридично-значимі дії щодо спірного майнового комплексу, які можуть призвести до оформлення кінцевих результатів торгів, а саме: акту про проведення електронних торгів, який є підставою для видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, договору купівлі-продажу тощо та, як наслідок, переходу права власності на таке спірне нерухоме майно до іншої особи.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з позивачем, що відповідні обставини можуть в подальшому призвести до ускладнення виконання або невиконання судового рішення у даній справі, або ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у межах справи №910/1539/21 (910/8758/21).
Вищевказані обставини свідчать про наявність необхідності вжиття заходів забезпечення позову з метою забезпечення гарантій збереження майна до вирішення даної справи шляхом зупинення реалізації майнового комплексу будь-яким особам.
При цьому, посилання скаржника на те, що зупинення реалізації майна, як спосіб забезпечення позову, не передбачено положеннями ст. 137 ГПК України, а тому суд помилково вжив відповідні заходи, є безпідставними.
Слід зазначити, що для вжиття заходу забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації арештованого майна, слід враховувати правову природу електронних торгів.
Так, у відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17 набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
З урахуванням вищезазначеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.
З матеріалів справи вбачається, що електронні торги по реалізації майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв.м (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, проводяться на підставі Порядку реалізації арештованого майна, який був затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 (надалі - "Порядок").
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації арештованого майна на електронних торгах та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складання за результатами їх проведення протоколу та акту про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.
Вищевказане узгоджується із положенням ч.4 ст.656 ЦК України, за яким до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Аналіз Порядку дозволяє дійти висновку, що ним визначено всі процедурні етапи, які є складовою частиною проведення електронних торгів, зокрема, передача майна на реалізацію (включає внесення організатором до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця) відповідно до розділу ІІ Порядку, підготовка до проведення електронних торгів (включає внесення організатором до Системи інформації про майно та формування лоту торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги)) відповідно до розділу ІІІ Порядку, реєстрація учасників електронних торгів (розділ ІV Порядку), проведення електронних торгів (розділ V Порядку), визначає особливості реалізації окремих видів майна відповідно до розділу VII Порядку, оформлення результатів електронних торгів (розділ VIII Порядку), порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності (розділ Х Порядку), визнання електронних торгів такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ ХІ Порядку).
Таким чином, враховуючи правову природу реалізації арештованого майна на електронних торгах відповідно до зазначеного Порядку, а також правові висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17, така реалізація як спосіб переходу права власності на майно від боржника до переможця торгів, не зводиться до суто проведення електронних торгів у визначений день торгів (в даному випадку 30.04.2021), а охоплює всі визначені Порядком процедурні етапи, як ті, що передували дню проведення торгів, так і ті, що проводяться після дня торгів.
Так, в залежності від обставин кожних конкретних торгів, завершальним етапом торгів є проведення розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності (розділ Х Порядку), а за наявності для цього визначених Порядком та чинним законодавством України правових підстав, одним з завершальних етапів торгів може бути також визнання електронних торгів такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ ХІ Порядку).
У відповідності до Порядку реалізації арештованого майна, зупинення електронних торгів за наявності рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна можливе на будь-якому етапі проведення торгів, як до дня торгів, так і після такого дня торгів, до оформлення права власності переможця торгів на придбане майно.
Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів повного розрахунку переможцем торгів, підписання акту про проведення електронних торгів та оформлення права власності переможця торгів на спірний майновий комплекс, оскільки доказів зворотнього матеріали справи не містять.
Відтак, захід забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації майнового комплексу (літ. А, Б, В) загальною площею 6715,8 кв. м (будинок готелю Військово-Микільського монастиря (пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення), місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мазепи Івана, будинок 11, є співмірним позовним вимогам, які заявлені у позовній заяві ТОВ "ФК "Фінтакт".
Судом апеляційної інстанції досліджено співмірність негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права, за захистом якого заявник звернувся до суду, та майнових наслідків накладення зупинення реалізації спірного майна.
Також такий захід забезпечення позову є адекватним та дозволяє не допустити незворотності певних наслідків (зокрема, перехід права власності на спірне майно до іншої особи), а також відповідних дій (підписання акту про проведені електронні торги, незаконне оформлення права власності на спірне майно тощо) щодо відновлення порушених прав ТОВ "ФК "Фінтакт".
Поміж іншого, такий захід забезпечення позову також не підпадає під заборону, яка передбачена ч. 12 ст. 137 ГПК України, положення якої стосуються випадків публічних інтересів держави або органу місцевого самоврядування, які свої повноваження реалізують, у тому числі, і шляхом проведення конкурсів, аукціонів, торгів, тендерів.
В силу ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
Відповідно до п. 1 Розділу І Порядку електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною - суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора, передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.
Організація електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) - вчинення організатором заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.
Таким чином, в спірних правовідносинах ДП "Сетам" виступає особою, яка лише здійснює заходи із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів та обслуговування цієї системи, відтак відсутні підстави для застосування положень ч. 12 ст. 137 ГПК України у даній справі.
Проте, матеріалами справи не підтверджується, що електронні торги з продажу спірного майна здійснюються саме від імені держави (державного органу) або органу місцевого самоврядування.
В даному контексті судом також врахована правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 30.09.2020 у справі № 910/19113/19, відповідно до якої, продаж майна, що належить на праві приватної власності боржнику, на аукціоні в процедурі виконавчого провадження не є публічною конкурсною процедурою, на яку поширюються вимоги ч. 12 ст. 137 ГПК України.
З урахуванням вищевикладеного, такий захід забезпечення позову не суперечить вимогам ст.ст. 136-139 ГПК України.
За вказаних обставин, враховуючи предмет спору у даній справі, з метою охорони матеріально-правових інтересів як позивача, так і боржника та його кредиторів у справі про банкрутство, для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо виконання такого рішення, а також ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ "ФК "Фінтакт", колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність існування реальної загрози для настання наслідків, про які вказує заявник, та наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації належного ТОВ "ЗВ Ріелті" майнового комплексу.
При цьому, на переконання колегії суддів, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у разі задоволення вимог позивача у цій справі та прийняття на його користь рішення суду останній не зможе відновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення ефективного захисту та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
Застосовані заходи забезпечення позову судом першої інстанції вжито в межах предмета позову, пов`язані з предметом позову, не порушують прав інших осіб, не залучених до участі у справі, та жодним чином не впливають на господарську діяльність як відповідачів так і третіх осіб, оскільки забезпечення позову має процесуальний та тимчасовий характер на час вирішення спору та запобігатиме можливому порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що в свою чергу спростовує протилежні доводи апеляційної скарги.
Твердження апелянта про те, що вжитий судом захід забезпечення позову порушує права ПрАТ "Росава" як стягувача за наказом господарського суду Київської області, колегією суддів відхиляються з наступних підстав.
Як було зазначено вище, підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується учасниками провадження, ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року за заявою ПрАТ "Росава" відкрито провадження у справі №910/1539/21 про банкрутство ТОВ "ЗВ Ріелті" та визнано грошові вимог ініціюючого кредитора до боржника. 
Отже, ПрАТ "Росава" є також кредитором ТОВ "ЗВ Ріелті" у справі №910/1539/21 про банкрутство.
Оскаржувану наразі в апеляційному порядку ухвалу прийнято у справі №910/1539/21(910/8758/21), розгляд якої здійснюється в межах справи №910/1539/21 про банкрутство ТОВ "ЗВ Ріелті".
Більш того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 року залучено до участі у справі №910/1539/21(910/8758/21) у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ "ЗВ Ріелті" (як боржника у виконавчому провадженні) та ПрАТ "Росава" (як кредитора ТОВ "ЗВ Ріелті").
Отже, вжитий захід забезпечення у справі №910/1539/21(910/8758/21) в даному випадку забезпечує дотримання необхідного балансу інтересів між усіма учасниками спірних правовідносин, в тому числі і учасників провадження у справі №910/1539/21 про банкрутство, зокрема і ПрАТ "Росава", а тому вжиття обраного заходу забезпечення не порушує права ані стягувача - ПрАТ "Росава", ані  боржника - ТОВ "ЗВ Ріелті" у виконавчому провадженні, оскільки вказані учасники можуть здійснити врегулювання своїх правовідносин у судовій процедурі банкрутства.
За встановлених вище фактичних обставин на підставі наявних в матеріалах справи доказів судова колегія дійшла висновку, що заявником обґрунтовано належним чином наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, визначених у заяві, які в свою чергу, є співрозмірним із заявленим позивачем позовними вимогами та не суперечать ГПК України.
Таким чином, судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову зі збереженням балансу інтересів сторін та відповідністю критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності.
Апелянтом, в свою чергу, в апеляційній скарзі не наведено будь-яких доводів та аргументів щодо не співмірності та неадекватності застосованих заходів забезпечення позову не спростовано правомірних висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також щодо можливості утруднення виконання рішення господарського суду у випадку задоволення позову та ускладнення ефективного поновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача в разі невжиття заходів забезпечення позову.
Судом також враховано, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними та необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.
Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/1539/21 (910/8758/21) залишити без задоволення.
2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 28.07.2022 року у справі №910/1539/21 (910/8758/21) залишити без змін.
3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
4. Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови підписано 12.12.2022 року.

Головуючий суддя                                                            О.М. Остапенко 

Судді                                                                                Б.М. Грек

                                                                                Б.М. Поляков