ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/6894/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Чепурнова Д.В.,        

                    розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 року в адміністративній справі №160/6894/21 за позовом   ОСОБА_1 до Комунального закладу "Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення" Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

          До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради , в якій позивач просить: визнати протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми щорічної разової грошової допомоги; зобов`язати Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради проводити ОСОБА_1 перерахунок і виплачувати щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідного року до зміни законодавчих умов її виплати.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи за 2021 рік у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи за 2021 рік у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В решті позовних вимог відмовлено.
          Вказане рішення набрало законної сили 10.08.2021 та видано виконавчий лист.
          До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 07.07.2022 надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.
          В обґрунтування заяви зазначено, що виконавчою службою винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з невиконанням боржником рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 року в задоволені заяви про встановлення судового контролю відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву, подану в порядку ст. 382 КАС України та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
          Як вбачається з матеріалів справи, що 17.08.2021 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом у справі №160/6894/21 щодо зобов`язання Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи за 2021 рік у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
          В подальшому, 09.06.2022 державним виконавцем Соборного відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. В даній постанові зазначено, що станом на 02.02.2022 боржником рішення суду не виконано.
Колегія суддів, враховуючи вищевикладені обставини, зазначає, що з моменту набрання судовим рішенням у справі №160/6894/21 законної сили та під час примусового виконання цього рішення відповідачем не було вжито всіх заходів задля належного виконання вказаного судового рішення.
При цьому процедура судового контролю у рамках адміністративного судочинства визначена статтею 382 КАС України.
За приписами частин 1-2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Водночас, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Водночас, в силу ч. 1 ст. 382 КАС України судовий контроль може здійснювати суд, який ухвалив рішення. Отже, оскільки рішення у справі ухвалено Дніпропетровським окружним адміністративним судом, то саме Дніпропетровський окружний адміністративний суд має вирішити питання щодо можливості встановлення судового контролю. 
Таким чином, процесуальний закон не надає можливості суду апеляційної інстанції встановити судовий контроль у рішенні, яке апеляційним судом не приймалося. Суд  апеляційної інстанції наділений таким правом лише під час прийняття постанови у справі.
Аналогічний висновок наведений в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (справа №807/2358/15 адміністративне провадження №К/9901/45276/18).
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Водночас, об`єктивні обставини (матеріали справи) підтверджують, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року на даний час не виконано, що є об`єктивною обставиною для можливості встановлення судового контролю. 
Натомість, в разі існування інших об`єктивних обставин, які б, наприклад, підтверджували виконання рішення суду, то встановлення судового контролю було б недоцільно.   
В  той же час, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені заяви, фактично не встановив  обставин справи в частині виконання судового рішення, в тому числі  стосовно  дій та рішень відповідача щодо примусового виконання судового рішення, які б свідчили про добросовісну поведінку боржника та активні дії з його боку, спрямовані на виконання рішення. 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені заяви про встановлення судового контролю, послався на неможливість виконати судове рішення у відповідній редакції, проте з яких фактичних обставин суд виходив, оскаржуване рішення суду першої інстанції не містить.
В свою чергу, з такою позицією суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. 
Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання. 
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. 
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є  ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Задовольняючи апеляційну скаргу щодо встановлення судового контролю, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 800/592/17. 
Слід зазначити, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом саме контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі “Шмалько проти України” від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі “Сокур проти України” (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі “Крищук проти України” (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що не виконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому. 
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення. 
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
Водночас, вимоги апеляційної скарги про встановлення судового контролю судом апеляційної інстанції та зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення не можуть бути задоволенні з огляду на те, що судове рішення, відносно якого позивач просить встановити судовий контроль, не ухвалювалося судом апеляційної інстанції, а відповідно до ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судового рішення має право встановити той суд, який таке рішення ухвалив.
З огляду на викладене, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати такою, що є законною та обґрунтованою, як того вимагає ст. 242 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Статтею 320 КАС України встановлені підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду.
З огляду на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що судом першої інстанції порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до прийняття ухвали, яка не відповідає вимогам законності і обґрунтованості, не дозволяє заявнику - позивачу у справі реалізувати своє право щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, тому таку ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 року в адміністративній справі №160/6894/21 – скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня отримання постанови відповідно до ст. 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов