ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2711/22                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, в якому просила: 
- скасувати постанову про накладення штрафу від 01.02.2022 №5 за порушення вимог п.2 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 68 000 грн;
- скасувати постанову про накладення штрафу від 01.02.2022 №6 за порушення вимог п.2 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 68 000 грн;
Позов обґрунтовано тим, що позивач не відноситься до категорії осіб, які ввели продукцію в обіг, а є лише розповсюджувачем продукції, отже не повинен нести відповідальність за виявлені порушення, що свідчить про протиправність таких постанов.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач під час проведення державного нагляду зобов`язаний був розпочати проведення перевірки характеристик такої продукції саме у ТОВ «Тірасу ЛТД», а не ФОП ОСОБА_1 як розповсюджувача продукції та визначити особу, яка ввела таку продукцію в обіг.
У оскаржуваних рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22 жовтня 2021 року № 162 та № 164, відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства під час оформлення таких рішень не визначено конкретних способів усунення виявлених порушень.
Як вказує апелянт, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції, фактично переклав обов`язок здійснення контролю стану виконання рішень в ланцюгу постачальників в порядку передбаченому статті 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» на позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем вказано про те, що ФОП ОСОБА_1 не надано жодних доказів того, що маркування наніс саме виробник або його уповноважений представник.
Враховуючи, що позивачем не було виконано дій, пов`язаних зі змістом обмежувального заходу, та такі рішення залишаються невиконаними, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
У свою чергу, позивач придбала у ТОВ «Тірасу ЛТД», зокрема, іграшку - набір фрикційних машин від 3-х років, Champion Model Driving, штрихкод 4800502845019/14800502845016, та іграшку (Електронний пістолет-бластер Shot Gun) Sot Gun Super Power, штрихкод: 48005028450013/4800502850010, що підтверджується видатковою накладною від 28.05.2021 №8.
На підставі направлення Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на проведення перевірки від 09.09.2021 №38 розпочато планову перевірку якості характеристик продукції, електричного та електронного обладнання у тому числі низьковольтного, радіообладнання, електричних ламп та світильників, мийних засобів, іграшок та взуття фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
На підставі рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 14.09.2021 №000008 відібрані зразки продукції, яка перевірялася для проведення експертизи в ДП «Львівстандартметрологія».
У зв`язку з викладеним, 14 вересня 2021 року відповідач склав акт перевірки характеристик продукції №000035 в яким встановлено факт реалізації продукції, що не відповідає встановленим вимогам, а саме: 
1) іграшка - набір фрикційних машин від 3-х років, Champion Model Driving, штрихкод 4800502845019/14800502845016, оскільки:
- на іграшці та її пакуванні або в документі, що супроводжує іграшку не зазначено найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) так контактну поштову адресу виробника;
- на іграшці та її пакуванні або в документі, що супроводжує іграшку не зазначено найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) так контактну поштову адресу імпортера;
- іграшка не супроводжується інструкціями та інформацією щодо безпечності, які виконуються згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, що є порушенням п. 10, 11, 19, 20, 27 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151;
- доступні крайки деталей мають задирки, що представляє небезпеку травмування;
- відсутнє маркування на державній мові;
- відсутні інструкції з використання, попереджувальна інформація щодо передбачуваного використання іграшки, яке зумовлено її функцією, розміром та характеристиками, чим порушено вимоги п. 4.7, 7.1, 7.2 ДСТУ EN 71-1:2016 «Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні і фізичні властивості» (протокол випробувань продукції від 24.09.2021 №446-Л/21, виданий за результатами випробувань, проведених ДП   Лівівстандартметрологія).
2) іграшка (Електронний пістолет-бластер Shot Gun) Sot Gun Super Power, штрихкод: 48005028450013/4800502850010, та як:
- на іграшці та її пакуванні або в документі, що супроводжує іграшку не зазначено найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) так контактну поштову адресу виробника;
- на іграшці та її пакуванні або в документі, що супроводжує іграшку не зазначено найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) так контактну поштову адресу імпортера;
- іграшка не супроводжується інструкціями та інформацією щодо безпечності, які виконуються згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, чим порушено п.10, 11, 19, 20, 27 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 28 лютого 2018 року.
- відсутні інструкції з використання, попереджувальна інформація щодо передбачуваного використання іграшки, яке зумовлено її функцією, розміром та характеристиками, чим порушено вимоги п. 4.7, 7.1, 7.2 ДСТУ EN 71-1:2016 «Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні і фізичні властивості» (протокол випробувань продукції від 24.09.2021 №446-Л/21, виданий за результатами випробувань, проведених ДП   Лівівстандартметрологія).
На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів:
- від 22.10.2021 №161 щодо іграшки - набір фрикційних машин від 3-х років, Champion Model Driving, штрихкод 4800502845019/14800502845016, яким заборонено надання продукції у магазині (на ринку) до приведення такої продукції у відповідності із встановленими вимогами. Обмежувальний (корегувальний) захід встановлений відповідно до статті 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: надання продукції у магазині (на ринку) тимчасово забороняється до приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання;
- від 22.10.2021 №162 щодо іграшки - набір фрикційних машин від 3-х років, Champion Model Driving, штрихкод 4800502845019/14800502845016, яким зобов`язано вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Обмежувальний (корегувальний) захід встановлений відповідно до частини першої ст.29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: вимається вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання;
- від 22.10.2021 №163 щодо іграшки (Електронний пістолет-бластер Shot Gun) Sot Gun Super Power, штрихкод: 48005028450013/4800502850010, яким заборонено надання продукції у магазині (на ринку) до приведення такої продукції у відповідності із встановленими вимогами. Обмежувальний (корегувальний) захід встановлений відповідно до   ст.30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: надання продукції у магазині (на ринку) тимчасово забороняється до приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання;
- від 22.10.2021 №164 щодо іграшки (Електронний пістолет-бластер Shot Gun) Sot Gun Super Power, штрихкод: 48005028450013/4800502850010, яким зобов`язано вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Обмежувальний (корегувальний) захід встановлений відповідно до частини першої ст. 29 Закону України   Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції; вимається вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання.
У подальшому, на виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, з метою приведення продукції у відповідність до встановлених Технічним регламентом безпечності іграшок затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №151   та п.4.7, 7.1, 7.2 ДСТУ EN 71-1:2016 «Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні і фізичні властивості» іграшки були повернені постачальнику продукції - ТОВ «Тірасу ЛТД» за актом приймання-передачі від 29.10.2021.
Листом від 10.01.2022 б/н ТОВ «Тірасу ЛТД» повідомило про приведення іграшок у відповідність до встановлених вимог вказаним Технічним регламентом та надало докази на підтвердження вказаних обставин.
У свою чергу, 18.01.2022 позивач направив на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) до якого були додані докази приведення продукції до вимог Закону.
01 лютого 2022 року відповідач склав протоколи №000005, №000006 про виявлене порушення, та на підставі п. 2 частини четвертої ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів прийняв постанови про накладення штрафу №5 №6 за порушення вимог п.2 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 68000 грн.
Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не виконав рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.10.2021 №162 та №164,  тому підстави для скасування оскаржуваних рішень - відсутні.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин 1, 4, 6 - 8, абзацу 2 частини 10, частин 13 та 14 статті 4, частин 1 - 4 статті 5, частини 3 статті 6, частин 1 - 4 та 6 статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини 3 статті 22 цього Закону.
Так, відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності і харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах р охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і. генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування. 
Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (пп. 4 п. 3 Положення № 667).
За змістом пункту 7 вказаного Положення Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Згідно з Положенням про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року № 209, Головне управління Державної служби безпеки України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в області, в місті Києві є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.
При цьому, основним завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
У свою чергу, Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VІ (далі - Закон № 2735-VІ) визначено правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.
У силу вимог пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 2735-VІ з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема, проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).
Згідно зі статтею 23 Закону № 2735-VІ під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.
При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Частиною сьомої статті 23 Закону № 2735-VІ передбачено, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
У силу вимог частини одинадцятої вказаної статті посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.
З аналізу вищевикладених норм вбачається, що органи державного ринкового нагляду, серед іншого уповноважені проводити у випадках і порядку, визначених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», документальні перевірки характеристик продукції та обстеження зразків продукції. 
При цьому, згідно з частиною першою статті 24 Закону № 2735-VІ органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів:
1) планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду;
2) позапланові: а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію; б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції.
У випадках, зазначених у підпункті «б» пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.
За правилами частин першої та третьої статті 29 Закону № 2735-VІ у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що планова перевірка характеристик продукції може здійснюватися, як у спосіб перевірки інформації, що міститься на супровідних документах до продукції, так і шляхом відбору зразків продукції на експертизу.
Як свідчать матеріали справи, позивач придбала у ТОВ «Тірасу ЛТД», зокрема, іграшку - набір фрикційних машин від 3-х років, Champion Model Driving, штрихкод 4800502845019/14800502845016, та іграшку (Електронний пістолет-бластер Shot Gun) Sot Gun Super Power, штрихкод: 48005028450013/4800502850010, що підтверджується видатковою накладною від 28.05.2021 №8, та здійснювала реалізацію вказаних товарів.
У статті 1 Закону України від 15.01.2015 №124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» визначено, що введення в обіг - це надання продукції на ринку України в перший раз; імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку.
Суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію (частина п`ята статті 8 Закону № 2735-VI).
У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію (частина сьома цієї статті).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що розповсюджувач може бути визнаний особою, що ввела продукцію в обіг лише у випадку ненадання ним документації, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила йому цю продукцію, а отже, неможливості ідентифікації органом ринкового нагляду такої особи.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що позивач є розповсюджувачем вказаних іграшок на ринку України, що відображено у додатках №2 до актів перевірки характеристик продукції від 14.09.2021.
При цьому, актом перевірки характеристик вказаної продукції від 14.09.2021 №000035 та №000036 встановлено недотримання виробником та імпортером вимог Технічного регламенту безпечності іграшок та Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання.
У свою чергу, правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, застосовуються штрафні санкції - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз норм статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» дає підстави для висновку про те, що введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам застосовуються штрафні санкції - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У свою чергу, правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних Регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення шобровільної оцінки відповідності визначені Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII (далі - Закон № 124 - VIII).
Згідно зі статтею 11 Закону № 124 - VIII продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах.
Відповідно, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №151 затверджено Технічний регламент безпечності іграшок (далі - Технічний регламент № 151).
Пунктами 26, 27, 28, 29, 30 Технічного регламенту №151 визначено, що розповсюджувачі під час надання іграшки на ринку діють згідно з вимогами, що до них застосовуються.
Перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі перевіряють наявність на іграшці знака відповідності технічним регламентам, необхідних документів, інструкцій з експлуатації та інформації щодо безпечності, що складені згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, та виконання виробником та імпортером вимог, визначених у пунктах 9, 10 і 19 цього Технічного регламенту.
Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що іграшка не відповідає суттєвим вимогам, визначеним у пунктах 33-35 цього Технічного регламенту і додатку 2, він не надає таку іграшку на ринку України до приведення її у відповідність з такими вимогами. Крім того, якщо зазначена іграшка становить ризик, розповсюджувач повідомляє про це виробнику або імпортеру, а також відповідному органу державного ринкового нагляду.
Розповсюджувачі забезпечують під час перебування іграшки під їх відповідальністю створення таких умов для її зберігання і транспортування, за яких не виникає загрози невідповідності іграшки суттєвим вимогам щодо безпечності, визначеним у пунктах 33-35 цього Технічного регламенту і додатку 2.
Розповсюджувачі, які вважають або мають підстави вважати, що іграшка, яку вони надали на ринку України, не відповідає вимогам усіх технічних регламентів, які застосовуються до такої іграшки, пересвідчуються у здійсненні коригувальних заходів, необхідних для приведення такої іграшки у відповідність із зазначеними вимогами, вилучення її з обігу та/або її відкликання (з урахуванням обставин). Крім того, якщо така іграшка становить ризик, розповсюджувачі негайно повідомляють про це відповідному органу державного ринкового нагляду та подають йому детальну інформацію, зокрема про невідповідність такої іграшки вимогам усіх технічних регламентів, які застосовуються до неї, та вжиті коригувальні заходи.
Розповсюджувачі на обґрунтований запит органу державного ринкового нагляду подають йому всю інформацію та документацію, необхідні для демонстрування відповідності іграшки. На вимогу зазначеного органу державного ринкового нагляду розповсюджувачі співпрацюють з ним для усунення ризиків, які становлять надані ними на ринку іграшки.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що на території України введенні в обіг іграшки мають відповідати вимогам Технічного регламенту № 151.
Як свідчать матеріали справи, під час проведення позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом було встановлено факт не виконання позивачем свого обов`язку з перевірки вказаного товару на відповідність технічним регламентам та не перевірки виконання імпортером вимог, визначених у пунктах 9, 10 і 19 Технічного регламенту №151. 
Згідно зі статтею 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.
Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).
Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб`єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами -на строк дії відповідного обмеження.
Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.
Отже, органом ринкового нагляду застосовується обмеження надання продукції на ринку до приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Суб`єкт господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам, за свій рахунок приводить продукцію у відповідність встановленим вимогам. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується у разі прийняття рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами одночасно з прийняттям такого рішення на строк дії відповідного обмеження.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону №2735-VI обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.
Згідно частини десятої статті 33 Закону №2735-VI строк виконання рішення має бути обґрунтованим і визначатися з урахуванням характеру ризику та/або невідповідності встановленим вимогам, обсягу продукції, що підлягає приведенню у відповідність із встановленими вимогами, вилученню з обігу чи відкликанню та реальних можливостей суб`єкта господарювання належним чином виконати це рішення. Строк виконання рішення може бути змінено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням суб`єкта господарювання. Таке клопотання може бути подано у будь-який час виконання рішення, але до закінчення строку виконання такого рішення.
За правилами частини другої статті 34 Закону №2735-VI суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 34 Закону №2735-VI у разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення.
Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку.
У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів (частина восьма статті 34 Закону №2735-VI).
З аналізу викладених норм слідує, що за невиконання або неповне виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органом державного ринкового нагляду застосовуються до суб`єкта господарювання адміністративно-господарські санкції.
Як свідчать матеріали справи, рішеннями від 22.10.2021 №161, №162, №163 та №164 покладено обов`язок на позивача вжити заходів щодо приведення продукції - іграшок у відповідність до встановлених вимог.
Відтак, на позивача покладено відповідальність за невиконання або неповне виконання даних рішень, а тому доводи позивача про те, що дану відповідальність повинна нести особа, яка ввела продукцію в обіг є безпідставними.
У свою чергу, з метою виконання зазначених рішень позивач передала за ланцюгом постачання ТОВ «Тірасу ЛТД» іграшки, які були предметом перевірки для усунення невідповідності вимог Технічного регламенту безпечності іграшок затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 151, що підтверджується актом приймання-передачі від 29.10.2021 №б/н.
Листом ТОВ «Тірасу ЛТД» від 18.11.2021 №356-11/21 та від 20.12.2021 №385-12/21 повідомлено, що підприємством направлено зазначену продукцію за ланцюгом постачання і станом на 18.11.2021 продукція від постачальника не надходила.
Листом ТОВ «Тірасу ЛТД» від 10.01.2022 №б/н повідомило позивача про те, що за ланцюгом постачальників надійшла інформація про приведення іграшок у відповідність до вимог Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 №151 та ДСТУ ЕН 71-1:2016 «Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні та фізичні властивості», про що свідчать відповідні фотокопії маркування. Станом на 10 січня 2022 року продукція в зворотньому і напрямку від постачальників не надходила.
18 січня 2022 року ФОП ОСОБА_1 направила на адресу контролюючого органу повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, до якого додала фотокопії маркування продукції   іграшок. У листі зазначено, що   рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.10.2021 №161 та №163 нею виконано у повному обсязі.
З наданих позивачем фотокопій маркування продукції відповідач встановив, що їх імпортером зазначено ТОВ «Файна Хайна», що знаходиться у м.Луганськ.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно відмічено, що Указом Президента України від 15.03.2017 № 62/2017 припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. 
У свою чергу, у матеріалах справи відсутні докази переміщення зазначеної продукції до імпортера ТОВ «Файна Хайна» в м. Луганськ, та до надісланого позивачем повідомлення не додано документів, що підтверджували нанесення маркування на зазначену продукцію імпортером або уповноваженою ним особою.
При цьому, приписами статті 30 Закону №124-VIII чітко визначено, що знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником.
Враховуючи викладене з огляду на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо суб`єкта маркування вказаної продукції, немає підстав вважати, що таке маркування здійснено імпортером або уповноваженою ним особою, та як наслідок позивачем не виконав рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.10.2021 №162 та №164.
Посилання скаржника про те, що протоколи про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України   Про загальну безпечність нехарчової продукції   від 01.02.2022 №000005, №000006 на підставі яких прийняті оскаржувані постанови про накладення штрафів, не містять суті правопорушень, а саме: не зазначено які саме позивач не вчинив дії, пов`язані зі змістом обмежувального (корегувального) заходу з врахуванням його прав та обов`язків передбачених   Законами колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана обставина не спростовує вчинених ним правопорушень. До того ж, вказані протоколи містять посилання на невиконання позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.10.2021 №162 та №164.
Колегія суддів також враховує особливий характер спірних правовідносин, в яких дії Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області спрямовані на захист суспільно важливого інтересу, а саме - захисту життя та здоров`я дітей.
Зокрема, статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.
У свою чергу, частиною третьою статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів доходить висновку про те, що вжиття органами Держпродспоживслужби обмежувальних заходів, за наявності для цього правових підстав, спрямовано на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства, які полягають у створенні безпечних умов для фізичного розвитку дітей, захисту їх здоров`я від негативного впливу небезпечної нехарчової продукції, та вимогами захисту економічних інтересів окремої особи, зокрема, гарантованого частиною першою статті 42 Конституції України права на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 822/3692/17, від 24 жовтня 2019 року у справі № 815/1729/16 та від 17 лютого 2021 року у справі № 640/19248/19.
За таких умов, висновки суду попередньої інстанції про наявність законних підстав для застосування до позивача штрафних санкцій є правильними, а доводи скаржника стосовно безпідставності застосування до нього вказаних заходів спростовуються встановленими обставинами справи та наявними у матеріалах справи доказами.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення. 
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук