Ухвала
28 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 519/970/21
провадження № 61-9224ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 19 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, звільнення від сплати заборгованості за аліментами,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просив встановити факт його проживання однією сім`єю з  ОСОБА_1 без шлюбу у період з листопада 2015 року до 22 грудня 2020 року, звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим листом № 519/1247/13-ц, який виданий 25 листопада 2013 року Южним міським судом Одеської області, за період з 01 листопада 2015 року до 22 грудня 2020 року.
Рішенням Южного міського суду Одеської області від 15 лютого 2022 року позов задоволено частково. 
Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без шлюбу у період з 01 листопада 2015 року до 22 грудня 2020 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 19 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Южного міського суду Одеської області від 15 лютого 2022 року в частині позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами скасовано. 
Позов в цій частині задоволено. Звільнено ОСОБА_2 від сплати за виконавчим листом від 25 листопада 2013 року № 519/1247/13-ц, який виданий Южним міським судом Одеської області, заборгованості за аліментами за період з 01 листопада 2015 року до 22 грудня 2020 року. 
19 вересня 2022 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявниця, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:
неврахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, постановах Верховного Суду від 23 листопад 2020 року у справі № 723/3193/19, від 21 листопад 2018 року у справі № 343/860/17, від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20, від 30 березня 2021 року у справі № 521/16595/18, від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19;
встановлення обставин справи, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а також відмови у відкритті касаційного провадження.
Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  та витребування матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пунктом 4 частини третьої статті 411 цього Кодексу.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 .
Витребувати з Южного міського суду Одеської області цивільну справу № 466/2075/21 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. В. Яремко
                                                                                                                        А. С. Олійник
                                                                                                                        Г. І. Усик