ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/12561/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 (суддя Богатинський Б.В.) по справі №280/12561/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання неправомірними та скасування рішень,- 

в с т а н о в и В :

ФОП ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в якому просила:
1) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області № 00139080709 від 28.09.2021 року та № 00139050709 від 28.09.2021 року;
2) визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Запорізькій області від 04 листопада 2021 № 0056343-1310-0803 про сплату податкового боргу у розмірі 53063,10 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуваіе рішення, не відповідають дійсним обставинам. Сам акт перевірки, який зазначений в податкових повідомленнях-рішенням позивачу не вручався, та про його наявність стало відомо лише з податкових повідомлень-рішень.
РішеннямПостановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року позов задоволено, а саме:
визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області № 00139050709 від 28.09.2021;
визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області № 00139080709 від 28.09.2021.
Судом першої інстанції зроблено висновки про неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з огляду на недоведеність контролюючим органом тих порушень, які стали підставою, для їх прийняття.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючи осіб, які зроблені в акті фактичної перевірки та яким, на думку скаржника, судом першої інстанції не надано
належної правової оцінки. Крім цього, відповідач звертає увагу на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про часткову неправомірність податкового повідомлення-рішення №00139080709, про що зазначено в мотивувальній частині рішення, в той же час вказане ППР скасовано судом у повному обсязі. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 02.04.2019 за номером запису: 20800000000006464, видами економічної діяльності є Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.08.2021 №2481-п, прийнятого на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, п.522 підрозділу ХХ ПК України, на підставі направлень від 16.08.2021 №3941, №3942, фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює діяльність - ОСОБА_1 , з метою перевірки з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні.
Проведеною фактичною перевіркою магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення вимог пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 р. №265/95ВР (із змінами і доповненнями) (далі - Закон №265), а саме: при реалізації 1 пляшки шампанського “Азнаурі брют” 0, 75 л за ціною 109,00 грн., 1 пачки сигарет “Собраніє” за ціною 67,00 грн., 0,5 л сидру “Грейпфрут” в одноразовому пластиковому стакані на розлив для споживання на місці за ціною 13,50 грн. та 1 одноразового пластикового стакану об`ємом 0,5 л. за ціною 1,50 грн. на загальну суму 191,00 грн., реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ встановленої форми на суму 191,00 грн. не видавався. А також порушення вимог пункту 11 статті 3 Закону №265, а саме проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД для підакцизних товарів. Так реалізовано 1 пачку сигарет “Марвел компакт” за ціною 45,50 грн. та 1 пляшку горілки “Прайм Нуар” 0, 5 л за ціною 95, 00 грн без зазначення в чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД Додатки з AIС “Податковий блок” щодо продажу сигарет “Марвел компакт” та горілки “Прайм Нуар” 0,5. Крім того виявлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону №265, а саме: при аналізі первинних документів на товар, що підлягає реалізації, в магазині наданих ФОП ОСОБА_2 до перевірки встановлено порушення порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, на суму - 7072,00 грн.
За результатами перевірки складено акт №8030/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 28.08.2021 року позивачем заперечення на даний акт про результати фактичної перевірки до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області не подавалось.
На підставі акту перевірки №8030/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 28.08.2021 податковим органом прийняті податкові повідомлення рішення від 28.09.2021 №00139080709 та №00139050709.
Податкове повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139050709 прийняте на підставі акту, яким встановлено порушення пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (із змінами та доповненнями), абзацу 3 частини 4 статті 11 та частини 6 статті 15-3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями).
Податкове повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709 прийняте на підставі акту, яким встановлено порушення пункту 1, пункту 2, пункту 11, та пункту 12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року “Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (із змінами та доповненнями).
Правомірність та обгрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Щодо податкового повідомленн-рішення №00139050709.
Так, підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу про такі порушення:
1. Проведеною перевіркою встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразку, що є порушенням абз.3 ч.4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” № 481/95-ВР від 19.12.1995 р. (далі – Закон №481/95-ВР). Відповідальність передбачена абз.20 ч.2 статті 17 Закону №481/95-ВР та становить 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. 
Таке порушення контролюючим органом обгрунтовано тим. що в ході перевірки магазину ФОП ОСОБА_1 встановлено зберігання 1 паку вина “Ординарного сортового столового сухого червоного “Сапераві” ємністю 1,0 л. на якому відсутня частина марки акцизного податку встановленого зразку, що підтверджується власноручно написаними та підписаними поясненнями продавця ФОП ОСОБА_1 - Зінов`євою Т А. 
Надаючи оцінку такій позиції контролюючого органу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою КМУ №1251 від 27.12.2010 вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:
пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення;
наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);
пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів;
відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів. 
З огляду на те, що в акті перевірки встановлено відсутність частини марки акцизного збору, проте до акту на додані матеріали фото-фіксації, замірів пошкодження чи інші докази, на підтвердження того, що такі пошкодження відповідають п.20 Положення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність відповідачем вказаного порушення.
2. За наслідками фактичної перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем ч.6 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, а саме: 19.08.2021 приблизно о 16 годині посадовими особами контролюючого органу в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , проведено контрольну розрахункову операцію реалізації 1 пляшки шампанського “Азнаурі брют” 0,75 л за ціною 109,00 грн , 1 пачки сигарет “Собраніє” за ціною 67,00 грн., 0,5 л сидру “Грейпфрут” в одноразовому пластиковому стакані на розлив для споживання на місці за ціною 13,50 грн. та 1 одноразового пластикового стакану об`ємом 0,5 л. за ціною 1,50 грн. на загальну суму 191,00 грн., реалізовано 0,5 л сидру “Грейпфрут” в одноразовому пластиковому стакані на розлив для споживання на місці у тарі (пластиковий стакан), яка не передбачає транспортування даного алкогольного напою до іншого місця та використання для інших потреб. 
Згідно з положеннями п.11 ч.1, 6 ст.15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі. Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.
Пунктами 2, 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854 встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства. Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Отже, у разі відсутності у відповідного магазина статусу спеціалізованого підприємства у розумінні ст.15-3 Закону №481-95-ВР та пунктів 2, 22 Правил, суб`єкт господарювання не має права здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.
Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Виходячи з системного аналізу статей 15-3 та 17 Закону № 481/95-ВР суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що до суб`єкта господарювання, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення ст. 15-3 тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.
В акті перевірки зазначено, що контролюючим органом виявлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив, проте у даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення закріпленого в статті 15-3 Закону № 481/95-ВР - споживання таких напоїв на місці.
Оскільки в акті перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваного рішення, не зазначено обставин, які визначаються законом як підстава для застосування штрафних санкцій, а відповідачем не доведено того, що продаж алкогольних напоїв здійснювався для споживання кінцевим споживачем на місці, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність відповідачем факту порушення позивачем приписів ст.15-3 Закону 481/95-ВР. 
3. Під час фактичної перевірки контролюючий орган виявив продаж алкогольних напоїв за цінами нижче встановлених мінімальних цін на такі напої, а саме: 28.01.2021 реалізовано вино ігристе “Азнаурі” солодке біле 0,75 л. за ціною 97,00 грн. 1 пляшка, 16.02.2021 реалізовано 1 пляшку вина ігристого “Шабо” біле 0,75 л. за ціною 99,00 грн., в той час як мінімальна роздрібна ціна, що встановлена державою становить 109,00 грн. за пляшку 0,75.
На підтвердження доводів про здійснення позивачем реалізації 28.01.2021 вина ігристого “Азнаурі” солодке біле 0,75 л. за ціною 97,00 грн. 1 пляшка, 16.02.2021 1 пляшки вина ігристого “Шабо” біле 0,75 л. за ціною 99,00 грн., відповідачем надано до суду скріншоти з баз даних ДПС.
Згідно з ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів на рівні 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.
Надаючи оцінку таким підставам для застосування штрафних санкцій, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факту продажу алкогольних напоїв за ціною нижче встановленою постановою КМУ №957 від 30.10.2008. При цьому, суд зазначив, що оскільки наведений факт продажу алкогольних напоїв відбувся не на час проведення фактичної перевірки, то перевірка повинна стосуватися документів, як складені в минулому, що виходить за межі фактичної перевірки, тобто перевірки на фактичний момент. У такому випадку, за позицією суду першої інстанції, контролюючий орган повинен проводити документальну перевірку. У спірному ж випадку, як зазначив суд першої інстанції, відповідачем не досліджувались документи, які б дозволяли ідентифікувати залишки товару, на момент його продажу, не встановлено наявність чеку РРО, який би свідчив про продаж алкогольних виробів за ціною нижче встановленої.
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем факту вказаного порушення, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідачем, на час проведення фактичної перевірки, таких обставин встановлено не було, а описані в акті перевірки події станом на 28.01.2021 та 16.02.2021 не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, надані відповідачем скриншоти з інформаційної системи не можливо визнати належними та допустимими доказами, оскільки будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, так як дані отримані з автоматизованих систем не віднесено до засобів перевірки дотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог податкового законодавства під час здійснення фактичної перевірки.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709 не можливо визнати обґрунтованим, що є підставою для його скасування.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу про такі порушення:
1. Під час перевірки встановлено не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, що є порушенням п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995р. (далі - Закон №265/95-ВР), а саме: при реалізації 1 пляшки шампанського “Азнаурі брют” 0,75 л. за ціною 109,00 грн., 1 пачки сигарет “Собраніє” за ціною 67,00 грн., 0,5 л сидру “Грейпфрут” в одноразовому пластиковому стакані на розлив для споживання на місці за ціною 13,50 грн. та 1 одноразового пластикового стакану об`ємом 0,5 л. за ціною 1,50 грн., на загальну суму 191,00 грн. реєстратор розрахункових операцій не застосовувався розрахунковий документ встановленої форми на суму 191,00 грн. не видавався.
Розмір застосованих штрафних санкцій становить 19,10грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність відповідачем вказаного порушення, наявність якого, фактично не заперечується і позивачем.
2. Порушення позивачем встановленого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, що є недотриманням пункту 12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", як підстави винесення податкового повідомлення рішення в частині застосування штрафу у розмірі 14 144,00 грн. на підставі ст. 20 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.
Згідно акту під час проведення перевірки працівниками податкової виявлено порушення встановленого порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 7072,00 грн., а саме в ході аналізу первинних документів наданих до перевірки встановлено відсутність накладних на реалізуємий товар на суму 7072,0 грн.
Надаючи оцінку такій позиції відповідача, суд першої інстанції погодився з позицією контролюючого органу про те, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації.
В той же час, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив те, що штрафні санкції, передбачені ст. 20 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, можуть бути застосовані у випадку не ведення такого обліку за місцем реалізації товару та/або за місцем зберігання.
У спірному ж випадку позиція відповідача фактично зводиться до того, що позивач не надав документи щодо обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, оскільки фактична перевірка проводилася саме за місцем реалізації товару (магазин).
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем здійснюється облік товарних запасів, підтвердженням чому є складені первинні документи, зокрема, видаткові накладні, транспортні документи.
Сам факт відсутності цих документів за місцем реалізації товару на час здійснення фактичної перевірки, не може бути підставою для застосування штрафних санкцій,  оскільки відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону №265/95-ВР.
Вказані висновки узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.08.2018 у справі №825/10/17, від 30.01.2018 у справі №810/1148/17, від 30.04.2020 у справі № 803/954/14.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності застосування відповідачем штрафних санкцій у розмірі 14 144,00 грн.
3. Проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. 
Так, проведною перевіркою було встановлено, що 01.08.2020 року реалізовано 1 пачку сигарет “Марвел компакт” за ціною 45,50 грн. та 1 пляшку горілки “Прайм Нуар” 0 5 л. за ціною 95,00 грн. без зазначення в чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД.
Надаючи оцінку такій позиції відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що належним документом, який може підтвердити/спростувати обставин щодо використання суб`єктом господарювання режиму попереднього програмування найменування при продажу підакцизного товару (без зазначення підкатегорії згідно з УКТЗЕД (10 знаків) є відповідний розрахунковий документ.
У спірному ж випадку відповідачем не було надано розрахункового документу, який би про вказаний факт свідчив, як і взагалі, на час проведення фактичної перевірки, такого факту встановлено не було, оскільки, за позицією контролюючого органу, таке порушення мало місце до проведення фактичної перевірки.
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем факту вказаного порушення, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідачем, на час проведення фактичної перевірки, таких обставин встановлено не було, а описані в акті перевірки події станом на 01.08.2020 не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, надані відповідачем скриншоти з інформаційної системи не можливо визнати належними та допустимими доказами, оскільки будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, так як дані отримані з автоматизованих систем не віднесено до засобів перевірки дотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог податкового законодавства під час здійснення фактичної перевірки.
          Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709, окрім застосованих штрафних санкцій у розмірі 19,10грн., є необґрунтованим.
Вказані висновки фактично зроблені і судом першої інстанції, але останнім в резолютивній частині зазначено про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709 у повному обсязі.
Вказане є підставою для зміни резолютивної частині рішення суду першої інстанції, в частині вирішених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 по справі №280/12561/21, в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709 – змінити, виклавши резолютивну частину, в цій частині заявлених вимог, в наступній редакції:
Податкове повідомлення-рішення від 28.09.2021 №00139080709, в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 19  244,0грн. – визнати неправомірним та скасувати.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 по справі №280/12561/21 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

         Вступну та резолютивну частину проголошено 13.12.2022
                   Повний текст постанови виготовлено 14.12.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк