ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №  904/6015/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Кролевець О.А.

розглянувши матеріали касаційних скарг Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Чус О.В., судді: Орєшкіна Е.В., Березкіна О.В.)
від 02.06.2022

у справі № 904/6015/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо"
до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг"
про визнання незаконним протокол №14 від 16.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників учасників справи:
позивача 1 - Новотоцьких А.В.;
позивача 2 - не з`явився;
відповідача 1 - Бондаренко В.О., Бауліна В.О., Самсонович О.А.
відповідача 2 - не з`явився;
ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1.Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" звернулись до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (з урахуванням уточненої позовної заяви) про:

1) визнання незаконним Протоколу №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020;

2) зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" доручену Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення, в тому числі: за договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014 (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014 (зі змінами та доповненнями), укладеними між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", договором доручення №   1 на виконання страхових агентських послуг від 01.11.2002 (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 31.03.2003 (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 3 на виконання страхових агентських послуг від 02.08.2004 (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 4 на виконання страхових агентських послуг від 01.03.2005 (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11.07.2016 (зі змінами та доповненнями), укладеними між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк";

3) зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та їх клієнтами, передбачені договором передоручення від 01.09.2016.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" зобов`язань, покладених на нього за договорами доручення, укладеними з позивачами, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" було порушено свої зобов`язання, що покладені на нього договором передоручення від 01.09.2016, а саме відповідачами припинено виконання доручень позивачів щодо здійснення інформаційно-консультаційних послуг, укладення нових страхових договорів з клієнтами, а також пролонгацію існуючих договорів страхування, ускладнено процедуру прийняття страхових платежів від клієнтів позивачів. В свою чергу позивачі належним чином виконують усі зобов`язання, в тому числі, але не виключно, щомісячно сплачуючи Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" агентську винагороду у повному обсязі. Незаконні дії відповідачів щодо одностороннього припинення виконання умов договорів, а також незаконна бездіяльність відповідачів стосовно невиконання умов вищезазначених договорів доручень та договору передоручення, в тому числі неукладення нових договорів страхування, а також бездіяльності стосовно пролонгації, укладення на нових умовах, а також внесення змін до існуючих договорів страхування, грубо порушують права позивачів. Незаконна бездіяльність відповідачів, а також спонукання Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" існуючих клієнтів позивачів на укладення договорів страхування з іншими страховими компаніями, щомісячно спричиняє та буде спричиняти значні збитки позивачам та блокує їх роботу. Крім того, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" своїми діями фактично надає значні переваги акредитованим у Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" страховим компаніям, адже пропонує клієнтам позивача укладати договори страхування з даними компаніями, всупереч інтересам позивачів. Крім того, права позивачів порушуються і Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у зв`язку з порушенням ним своїх зобов`язань, що покладені на нього договором передоручення від 01.09.2016, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" є частковим замісником Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у правовідносинах за вищезазначеними договорами доручення.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" задоволено частково.

Суд зобов`язав Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" доручену Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення, в тому числі: за договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. (зі змінами та доповненнями), укладеними між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01 листопада 2002 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 31 березня 2003 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 3 на виконання страхових агентських послуг від 02 серпня 2004 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення №   4 на виконання страхових агентських послуг від 01 березня 2005 р. (зі змінами та доповненнями), договором доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11 липня 2016 р. (зі змінами та доповненнями), укладеними між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Також суд зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та їх клієнтами, передбачені договором передоручення від 01.09.2016.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

2.2. Суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи свідчать про протиправність рішень Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, оформлених витягом з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, а також про протиправність дій Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", що передували його прийняттю та були зафіксовані в ньому, а також дій, спрямованих на прийняття цього протоколу, а також на його виконання.

З огляду на те, що обраний позивачами спосіб захисту "про визнання незаконним Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020" не є ефективним способом захисту для відновлення порушених прав та законних інтересів Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", то суд першої інстанції відмовив у позові у цій частині.

При цьому місцевий господарський суд вважав ефективними способами захисту позовні вимоги позивачів стосовно зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах позивачів доручену Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення, та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед позивачами та їх клієнтами за договором передоручення від 01.09.2016.

2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2022 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 в частині задоволення позовних вимог скасовано, в іншій частині - залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, виходив з того, що позовна вимога спрямована на зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виконувати укладені договори доручення, які є обов`язковим для сторін у силу закону (стаття 629 Цивільного кодексу України). Тобто позивачами у цій частині позовних вимог обрано неналежний спосіб захисту.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2022, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" подали касаційні скарги, в яких просять оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції. 
3.2. Підставою касаційного оскарження Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" визначили пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважають, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 916/1441/19, від 23.01.2018 у справі № 910/2763/17, від 29.06.2021 у справі №   910/2842/20, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №   905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.2.2021 у справі №201/10958/20, від 16.06.2022 у справі №285/1018/18, від 18.03.2021 у справі №902/608/19, від 30.09.2020 у справі №2А-7524/10/1270, (щодо застосування статей 15, 16, 526, 629 Цивільного кодексу України, статей 5, 75, 236 Господарського процесуального кодексу України, статей 8, 9 Конституції України). 

3.3. Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" у відзиві на касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" просило відмовити в їх задоволенні, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. При цьому Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позивачі обрали неналежний спосіб захисту. Також Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" вказує, що суд не може зобов`язати повіреного виконувати договір доручення, оскільки право на відмову від такого договору передбачено законом, крім того, позовні вимоги не містять конкретного визначеного обов`язку, який має бути виконаний за договорами доручення, а позивачами при цьому не доведено порушення такого обов`язку відповідачами. 

3.4. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" подало відзив на касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", в якому підтримало її та просило задовольнити, скасувавши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції і залишивши в силі рішення суду першої інстанції. Також обґрунтовує, що позивачами правильно обрано спосіб захисту, а суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував преюдиціальні обставини, встановлені в справі № 201/10958/20.

3.5. Від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" надійшов відзив на касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", в якому Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" підтримало касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та просило її задовольнити. При цьому Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" вважає, що позивачами правильно обрано спосіб захисту, а суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував преюдиціальні обставини, встановлені в справі № 201/10958/20.

3.6. Також від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" надійшли письмові пояснення щодо відзиву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

03 січня 2014 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") були укладені договір доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг, договір доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг, за якими Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зобов`язується від імені і за дорученням Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" здійснити частину його страхової діяльності за винагороду.

За умовами Договору доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. (зі всіма змінами та доповненнями) Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Страховий агент) зобов`язується перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (Страховик): здійснювати інформаційно-роз`яснювальну роботу, спрямовану на рекламування Страховика і його послуг, залучення до співпраці осіб, зацікавлених в послугах Страховика (п. 1.2.1, 2.1); підготовку та укладення від імені Страховика в межах повноважень, визначених договором, договорів страхування (п. 1.2.2); у разі звернення до Страхового агента осіб, зацікавлених в послугах, що надаються Страховиком: ознайомити з умовами типового договору страхування, запропонувати та надати допомогу зацікавленій особі у заповненні документів, необхідних для укладення договору страхування, провести ідентифікацію страхувальників, проінформувати страхувальника про порядок набрання законної сили договором, встановити розмір страхового тарифу, передбаченого Правилами страхування (п. 2.2, 2.2.1); щодекадно надавати Страховику звіт за попередню декаду про укладені договори страхування (п. 2.3); приймати від страхувальників платежі та перераховувати отримані грошові кошти на поточний рахунок Страховика (п. 2.6), приймати від страхувальників документи щодо страхового випадку, зокрема заяви про виплату сум страхових виплат, а також здійснювати заходи щодо своєчасної виплати сум страхового відшкодування (п. 2.4); розглядати скарги від страхувальників за договорами страхування (п. 2.7) тощо;

За Договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р. (зі всіма змінами та доповненнями), Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Страховий агент) зобов`язується перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (Страховик): здійснювати інформаційно-роз`яснювальну роботу, спрямовану на рекламування Страховика і його послуг, залучення до співпраці осіб, зацікавлених в послугах Страховика (п.   1.2.1, 2.1); підготовку та укладення від імені Страховика в межах повноважень, визначених договором, договорів страхування (п. 1.2.2); у разі звернення до Страхового агента осіб, зацікавлених в послугах, що надаються Страховиком: ознайомити з умовами типового договору страхування, запропонувати та надати допомогу зацікавленій особі у заповненні документів, необхідних для укладення договору страхування, провести ідентифікацію страхувальників, проінформувати страхувальника про порядок набрання законної сили договором, встановити розмір страхового тарифу, передбаченого Правилами страхування (п. 2.2, 2.2.1); щодекадно надавати Страховику звіт за попередню декаду про укладені договори страхування (п. 2.3); приймати від страхувальників платежі та перераховувати отримані грошові кошти на поточний рахунок Страховика (п. 2.6); приймати від страхувальників документи щодо страхового випадку, зокрема заяви про виплату сум страхових виплат, а також здійснювати заходи щодо своєчасної виплати сум страхового відшкодування (п. 2.4); розглядати скарги від страхувальників за договорами страхування (п. 2.7) тощо.

Між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") були також укладені договори доручення: Договір доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01 листопада 2002 р., Договір доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 31 березня 2003 р., Договір доручення № 3 на виконання страхових агентських послуг від 02 серпня 2004 р., Договір доручення № 4 на виконання страхових агентських послуг від 01 березня 2005 р., Договір доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11 липня 2016 р., за якими Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зобов`язується від імені і за дорученням Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" здійснити частину його страхової діяльності за винагороду.

За Договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01 листопада 2002 р. (зі всіма змінами та доповненнями), Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Страховий агент) зобов`язується перед Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (Страховик): здійснювати інформаційно-роз`яснювальну роботу, спрямовану на рекламування Страховика і його послуг, залучення до співпраці осіб, зацікавлених в послугах Страховика (п. 1.2.1, 2.1); підготовку та укладення від імені Страховика в межах повноважень, визначених договором, договорів страхування (п. 1.2.2); у разі звернення до Страхового агента осіб, зацікавлених в послугах, що надаються Страховиком: ознайомити з умовами типового договору страхування, запропонувати та надати допомогу зацікавленій особі у заповненні документів, необхідних для укладення договору страхування (п. 2.2); щодекадно надавати Страховику звіт за попередню декаду про укладені договори страхування (п. 2.3 в редакції Додаткової угоди № 5/1 від 07 грудня 2006 р.); приймати від страхувальників платежі та перераховувати отримані грошові кошти на поточний рахунок Страховика (п. 2.10), приймати від страхувальників документи щодо страхового випадку, зокрема заяви про виплату сум страхових виплат, а також здійснювати заходи щодо своєчасної виплати сум страхового відшкодування       (п.   2.5) тощо;

За Договором доручення № 2 (зі всіма змінами та доповненнями) на виконання страхових агентських послуг від 31 березня 2003 р., Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Страховий агент) зобов`язується перед Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (Страховик): здійснювати інформаційно-роз`яснювальну роботу, спрямовану на залучення до співпраці осіб, зацікавлених в послугах Страховика (п.п. 1.2.1, 2.1); підготовку та укладення від імені Страховика в межах повноважень, визначених договором, нових договорів страхування (п. 1.2.2); у разі звернення до Страхового агента осіб, зацікавлених в послугах, що надаються Страховиком: ознайомити з умовами типового договору страхування, запропонувати та надати допомогу зацікавленій особі у заповненні документів, необхідних для укладення договору страхування, проінформувати страхувальника про порядок набрання законної сили договором (п. 2.2); щодекадно надавати Страховику звіт за попередню декаду про укладені договори страхування (п. 2.3 в редакції Додаткової угоди № 3/1); приймати від страхувальників платежі та перераховувати отримані грошові кошти на поточний рахунок Страховика (п. 2.10); приймати від страхувальників документи щодо страхового випадку, зокрема заяви про виплату сум страхових виплат, а також здійснювати заходи щодо своєчасної виплати сум страхового відшкодування (п. 2.5) тощо;

За Договором доручення № 3 (зі всіма змінами та доповненнями) на виконання страхових агентських послуг від 02 серпня 2004 р., Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Страховий агент) зобов`язується перед Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (Страховик): здійснювати інформаційно-роз`яснювальну роботу, спрямовану на рекламування Страховика і його послуг, залучення до співпраці осіб, зацікавлених в послугах Страховика (п. 1.2.1, п. 2.1); підготовку та укладення від імені Страховика в межах повноважень, визначених договором, нових договорів страхування (п. 1.2.2, 1.2.4); у разі звернення до Страхового агента осіб, зацікавлених в послугах, що надаються Страховиком: ознайомити з умовами типового договору страхування, запропонувати та надати допомогу зацікавленій особі у заповненні документів, необхідних для укладення договору страхування (п.   2.2); щодекадно надавати Страховику звіт за попередню декаду про укладені договори страхування (п. 2.3); приймати від страхувальників платежі та перераховувати отримані грошові кошти на поточний рахунок Страховика (п. 2.9); виконувати роботи, пов`язані зі здійсненням страхових виплат за договорами страхування, укладеними Страховим агентом від імені Страховика (п. 1.2.3); приймати від страхувальників документи щодо страхового випадку, зокрема заяви про виплату сум страхових виплат, а також здійснювати заходи щодо своєчасної виплати сум страхового відшкодування (п. 2.4) тощо;

За Договором доручення № 4 (зі всіма змінами та доповненнями) на виконання страхових агентських послуг від 01 березня 2005 р. Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Страховий агент) зобов`язується перед Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (Страховик): виконувати доручення відповідно до вимог Страховика на найбільш вигідних для останнього умовах (п. 2.1.2), підготовку та укладення від імені Страхового агента в межах повноважень, визначених договором, нових договорів страхування (п. 1.2.1); здійснювати консультаційну та інформаційну допомогу заявникам з питань законодавства України, що регулює порядок здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.1.2.2); роз`яснювати потенційним страхувальникам умови страхування, порядок укладання та виконання договорів страхування (п. 2.1.7); ознайомлювати страхувальників з умовами страхування та положеннями законодавства (п. 2.1.8); перерахувати отримані від страхувальників страхові платежі (п. 2.1.13); щодекадно надавати Страховику звіти про виконану роботу (п.2.1.22);

За Договором доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11 липня 2016 р. (зі всіма змінами та доповненнями), Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Страховий агент) зобов`язується перед Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (Страховик): здійснювати інформаційно-роз`яснювальну роботу, спрямовану на залучення до співпраці осіб, зацікавлених в послугах Страховика (п. 1.2.1); підготовку та укладення від імені Страховика в межах повноважень, визначених договором, нових договорів страхування (п. 1.2.2); у разі звернення до Страхового агента осіб, зацікавлених в послугах, що надаються Страховиком: ознайомити з умовами типового договору страхування, запропонувати та надати допомогу зацікавленій особі у заповненні документів, необхідних для укладення договору страхування, провести ідентифікацію страхувальників (п. 2.2); щодекадно надавати Страховику звіт за попередню декаду про укладені договори страхування (п. 2.3); приймати від страхувальників платежі та перераховувати отримані грошові кошти на поточний рахунок Страховика (п. 1.2.5).

Крім того, відповідно до Договору передоручення від 01.09.2016 р., укладеного за згоди Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", між Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"), Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", на підставі статей 240, 1005 Цивільного кодексу України, було частково передоручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконання обов`язків з надання інформаційно-консультаційних послуг клієнтам Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", що виникли у Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" за Договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р., Договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03 січня 2014 р., а також перед Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за Договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01 листопада 2002 р., Договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 31 березня 2003 р., Договором доручення № 3 на виконання страхових агентських послуг від 02 серпня 2004 р., Договором доручення № 4 на виконання страхових агентських послуг від 01 березня 2005 р., Договором доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11 липня 2016 р. (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору передоручення від 01.09.2016 р., за цим Договором Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Довіритель) передоручає Товариству з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (Повіреному) здійснювати за плату виконання частини зобов`язань Довірителя перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за договорами, що зазначені в пункті 1.1. цього Договору, а саме: надання в інтересах та від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" інформаційно-консультаційних послуг страхувальникам, яким надаються послуги Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо". Якість послуг, що надаються Повіреним за цим Договором, повинна відповідати Закону України "Про страхування", іншим законодавчим та нормативним актам в області страхування та здійснення страхової агентської діяльності (п. 1.4 Договору).

З листування з Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", 29.10.2020 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" дізнались про існування та зміст Витягу з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020.

Як свідчить Витяг з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, Комітет з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на своєму засіданні від 16.10.2020 прийняв, в тому числі такі рішення:

1. Припинити ділові відносини з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" з продажу їх страхових продуктів

2. Реалізувати комунікацію з клієнтами Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - користувачами страхових послуг щодо необхідності вибору інших акредитованих компаній (замість Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо") або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги "регулярний платіж").

Також зі змісту Витягу з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, вбачається, що Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" як страховим агентом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" на момент прийняття даного протоколу було вчинено такі дії: припинено укладення нових договорів страхування від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" з клієнтами Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", заблоковано списання страхових платежів в овердрафт з рахунків клієнтів за договорами страхування, що були укладені Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" як страховим агентом від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", заблоковано всі можливі канали Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо переукладання договорів страхування за участі Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" як страхового агента від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", заблоковано у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них за участі Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" як страхового агента від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", працівниками Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" існуючим клієнтам Позивачів пропонується укладати нові договори або переукладати раніше укладені страхові договори, що були укладені за участі Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", як страхового агента, на нових партнерів Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

Відповідно до листа Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" від 29.10.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" також повідомило Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про вимушене припинення виконання ним своїх обов`язків за Договором передоручення від 01.09.2016, з огляду на існування рішення Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", оформленого Протоколом № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався Суд

5.1. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Предметом спору в цій справі є матеріально-правова вимога Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про:

- визнання незаконним Протоколу №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020;

- зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" доручену Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та їх клієнтами, передбачені договором передоручення.

5.3. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" доручену Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення, а також зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та їх клієнтами, передбачені договором передоручення, виходив з такого.

Протиправність дій та бездіяльності Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" були зафіксовані у Витязі з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, а саме: припинення укладення нових договорів страхування від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" з клієнтами Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", блокування списання страхових платежів в овердрафт з рахунків клієнтів за договорами страхування, що були укладені Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", як страховим агентом, від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", блокування всіх можливих каналів Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо переукладання договорів страхування за участі Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", як страхового агента, від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", блокування у всіх банківських каналах можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін в них за участі Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", як страхового агента, від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" і Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", надання пропозицій Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" існуючим клієнтам Позивачів укладати нові договори або переукладати раніше укладені страхові договори, що були укладені за участі Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", як страхового агента, з новими партнерами Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

Наведені факти підтверджуються матеріалами справи, в тому числі, Витягом з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, скріншотами з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", додатку інтернет-банкінгу "Приват 24", в яких вбачається відсутність будь-якої інформації стосовно Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" на веб-ресурсах Страхового агента, листом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 04.02.2021 № E.30.0.0.0/4-210204/14782 до Антимонопольного комітету України. Крім того, за висновками суду першої інстанції, це обставини, що не підлягають доказуванню у цій справі, адже встановлені у справі №   201/10958/20, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2021 р. у справі №201/10958/20, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 та постановою Верховного Суду від 01.12.2021.

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що такі дії та бездіяльність Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" суперечать умовам укладених договорів доручення, а також статтям 12, 13, 238, 509, 526, 629, 1000, 1006 Цивільного кодексу України, статті 15 Закону України "Про страхування". Крім того, вони не відповідають принципам добросовісної та не суперечливої поведінки особи (venire contra factum proprium), та свідчать про зловживання Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" своїми правами як довіреної особи (страхового агента Позивачів).

Також місцевий господарський суд зазначив, що незаконні дії та бездіяльність Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо одностороннього припинення виконання умов договорів доручень порушують права Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" як Страховиків за вищезазначеними договорами доручення та завдають збитків Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", адже зменшують кількість їх потенційних та існуючих клієнтів (страхувальників), тим самим, зменшуючи розмір доходу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо". При цьому дохід Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" безпосередньо пов`язаний з кількістю їх клієнтів - страхувальників.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведене свідчить про протиправність рішень Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, оформлених витягом з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, а також про протиправність дій Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", що передували його прийняттю та були зафіксовані в ньому, а також дій, спрямованих на прийняття цього протоколу та на його виконання.

Також дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" щодо одностороннього припинення виконання умов договору передоручення визнано судом першої інстанції недобросовісними і такими, що не відповідають умовам договору передоручення та статті 629 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволено.

Разом з тим місцевий господарський суд відмовив в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним Протоколу №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, оскільки такий спосіб захисту не є ефективним для відновлення порушених прав та законних інтересів Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо".

Крім того, суд першої інстанції врахував, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2021 р. у справі № 201/10958/20, що було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2021   р. та постановою Верховного Суду від 01 грудня 2021   р. вже було визнано протиправними дії Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" стосовно прийняття рішень та визнано незаконними рішення, оформлені у вигляді Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16.10.2020 Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

5.4. Суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволення позовної вимоги про визнання незаконним Протоколу №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020 залишив без змін.

Разом з тим рішення суду першої інстанції в іншій частині судом апеляційної інстанції скасовано та в позові відмовлено, з огляду на таке.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 193 Господарського кодексу України, якою передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позовна вимога спрямована на зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виконувати укладені договори доручення, які є обов`язковим для сторін у силу закону (стаття 629 Цивільного кодексу України). Тобто позивачами у цій частині позовних вимог обрано неналежний спосіб захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 916/998/18, та постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 916/994/18.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово (зокрема у постанові від 04.06.2019 у справі №916/3156/17) звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

При цьому, якщо за результатами розгляду даної справи буде встановлено відсутність обставин, які підтверджували б порушення права Позивачів, за захистом яких вони звернулись, або невірний спосіб захисту, викладений у позовній заяві, це є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Наведений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду, наведеним у постановах від 16.06.2020 по справі №911/1465/19, від 16.05.2018 у справі №910/17448/16, від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 27.11.2018 у справі №905/2260/17, від 04.06.2019 у справі №916/3156/17, у яких суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог через неправильне обрання позивачем способу захисту своїх прав.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на неправильно обраний спосіб захисту.

5.5. Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" підставою касаційного оскарження визначили пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважають, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 916/1441/19, від 23.01.2018 у справі № 910/2763/17, від 29.06.2021 у справі № 910/2842/20, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.2.2021 у справі № 201/10958/20, від 16.06.2020 у справі № 285/1018/18, від 18.03.2021 у справі №902/608/19, від 30.09.2020 у справі №2А-7524/10/1270, (щодо застосування статей 15, 16, 526, 629 Цивільного кодексу України, статей 5, 75, 236 Господарського процесуального кодексу України, статей 8, 9 Конституції України).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 викладено правову позицію, відповідно до якої на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Верховний Суд, проаналізувавши судові рішення, висновки в яких, на думку скаржника, не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, встановив таке.

5.6. У постанові від 17.02.2021 у справі № 916/1441/19 Верховний Суд, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, взяв до уваги, що вимога про визнання недійсним вчиненого ДП "Адміністрація морських портів України" правочину у формі листа від 15.04.2019 про розірвання договору підряду не призведе до ефективного захисту прав особи, яка звернулася до суду, з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо невжиття ДП   "Адміністрація морських портів України" необхідних та достатніх заходів з метою забезпечення ТОВ "Гідробуд Україна" можливості приступити до виконання робіт за договором підряду, однак у сукупності з вимогою про зобов`язання відповідача вчинити дії є найбільш ефективним з точки зору відновлення порушеного права, оскільки у позивача, який уклав відповідний договір підряду, були правомірні очікування та законні сподівання на правомірну поведінку відповідача як суб`єкта господарювання в рамках правовідносин спірного договору, на добросовісне користування правами, визначеними договором, а саме, на сумлінну поведінку суб`єкта господарювання при виконанні суб`єктивних обов`язків і здійснення суб`єктивних прав у зобов`язальних правовідносинах. 

У постанові від 23.01.2018 у справі № 910/2763/17 Верховний Суд, враховуючи передбачений частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України спосіб захисту цивільних прав та інтересів, дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно скасував рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні первісного позову та дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог первісного позову про зобов`язання ТОВ "К і К" виконати умови договору про надання послуг №1609000301 від 15.09.2016.

У постанові від 29.06.2021 у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.

У постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц викладено правову позицію, відповідно до якої застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

5.7. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачами в цій справі обрано неналежний спосіб захисту, оскільки пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі, який застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Такий спосіб захисту стосується, зокрема невиконання обов`язку надати послугу за відповідним договором.

При цьому посилання суду апеляційної інстанції на постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 916/998/18 та постанову Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 916/994/18, є нерелевантними, оскільки правові висновки в зазначених справах зроблені господарськими судами, виходячи з інших фактичних обставин справи та з урахуванням змісту відповідних правовідносин, які не є подібними у цій справи.

Обґрунтованим також є посилання скаржників на постанову Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 285/1018/18, в якій зазначено, що неефективний спосіб захисту порушеного права як підстава відмови у позові може бути застосований судом за умови встановлення порушення права позивача. Відмовивши у позові за недоведеністю позовних вимог, суд апеляційної інстанції одночасно відмовив у позові через неефективний спосіб захисту, який обрала позивач.

5.8. Разом з тим колегія суддів зазначає, що Цивільний кодекс України, встановлюючи такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, не визначає його підстав та умов застосування. 

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У частині 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/2842/20).

5.9. Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи свідчать про те, що укладення і дійсність договорів доручення між позивачами та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", які є предметом розгляду справи, сторонами по справі не заперечувалась.

Рішення про розірвання договорів доручення не приймалося, договори доручення діють, доказів зворотнього позивачами не надано.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на момент звернення до суду права та законні інтереси позивачів не були порушені Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Суд першої інстанції визначив як основний доказ порушення прав позивачів витяг Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, а саме порушення, на думку суду, полягає у прийнятих Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" рішеннях, які оформлені цим протоколом.

Разом з тим суд апеляційної інстанції встановив, що стосовно дій та бездіяльності Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", що були зафіксовані у Витязі з протоколу, суд першої інстанції не вказав фіксацію таких порушень, пункти чи рішення які викладені у цьому витязі з протоколу. Також суд першої інстанції не надав оцінку пунктам, з яких вбачається необхідність проведення юридичного аналізу перед тим як проводити дії пов`язані з виходом з ділових відносин. Встановлення необхідності проведення попередніх дій, до дій у яких суд вбачає порушення прав позивачів, за відсутності доказів їх результату та наслідків, виключає можливість встановлювати факти таких порушень.

Стосовно того, що суд першої інстанції встановив за скріншотами з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", додатку інтернет-банкінгу Приват 24 відсутність будь-якої інформації стосовно Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" на веб-ресурсах Страхового агента, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що при цьому, суд першої інстанції не вказав які умови, пункти договорів доручення передбачають обов`язок Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" розміщати будь-яку інформацію стосовно Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо"на своїх веб-ресурсах. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з огляду відсутність такого обов`язку, відсутнє і порушення.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що такі висновки суду апеляційної інстанції є передчасними та необґрунтованими, з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції, зазначивши, що суд першої інстанції не надав оцінку всім пунктам Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16.10.2020, разом з тим не зробив і своєї власної оцінки відповідних рішень, оформлених оспорюваним протоколом.

Щодо оцінки судом першої інстанції скріншотів з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та інформації з додатку інтернет-банкінгу Приват 24, суд апеляційної інстанції також не врахував пояснення позивачів про те, що офіційний сайт та додаток інтернет-банкінгу Приват 24 є каналами постійної комунікації банку зі своїми клієнтами та клієнтами Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо".

Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються також на дослідженні інших доказів, що містяться в матеріалах справи, яким суд апеляційної інстанції власної оцінки також не надав.

5.10. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №902/608/19 та від 30.09.2020 у справі № 2А-7524/10/1270, скаржники вказують на те, що суд апеляційної інстанції не врахував преюдиціальних обставин, встановлених у справі № 201/10958/20.

Так, у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №902/608/19 зазначено, що відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

У постанові від 30.09.2020 у справі № 2А-7524/10/1270 Верховний Суд зазначив, що висновки, до яких дійшов суд за наслідками розгляду однієї справи, мають преюдиційне значення на майбутнє і можуть враховуватись лише під час розгляду наступних справ, що виключає можливість трактування таких висновків, як нововиявлених обставин.

5.11. Щодо наведених доводів касаційної скарги, то колегія суддів зазначає, що предметом спору в справі № 201/10958/20 є матеріально-правова вимога Громадської організації "Інвалідів "Карітас" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо", Акціонерного товариства Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання дій протиправними та відновлення становища, яке існувало до прийняття рішень.

При цьому Громадська організація "Інвалідів "Карітас" просила:

- визнати протиправними дії Акціонерного товариства Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо прийняття рішень і визнати незаконними рішення, оформлені у вигляді протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16 жовтня 2020 року;

- визнати протиправними дії Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" щодо порушення прав невизначеного кола споживачів, що є клієнтами вказаних товариств, стосовно надання страхувальникам послуг страхування з порушеннями статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів";

- відновити становище, яке існувало до прийняття рішень, оформлених у вигляді протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 16 жовтня 2020 року, таким шляхом: відновити укладання нових договорів страхування між страхувальниками (невизначеним колом споживачів) та страховими компаніями Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо";

- розблокувати списання страхових платежів в овердрафт з рахунків страхувальників (невизначеного кола споживачів) за укладеними ними договорами страхування, що укладені Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" як страховим агентом від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо";

- розблокувати всі можливі канали комунікацій Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо переукладання договорів страхування за участю Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" як страхового агента від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" і страхувальників (невизначеного кола споживачів);

- розблокувати у всіх каналах комунікацій Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" можливість укладання договорів страхування на нових умовах або внесення змін до них за участю Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" як страхового агента від імені Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та страхувальників (невизначеного кола споживачів);

- припинити порушення Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме - будь-яким чином впливати на вибір страхувальниками (необмеженим колом споживачів) страхових послуг та страхових компаній, які ці послуги надають, обмежувати коло страхових компаній, які надають страхові послуги.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11.05.2021, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 та постановою Верховного Суду від 01.12.2021, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо прийняття рішень та визнано незаконними рішення, оформлені у вигляді протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки від 16 жовтня 2020 року Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк". В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 

Отже, в справі № 201/10958/20, виходячи з предмета та підстав позову, предмета доказування, встановлювались обставини щодо порушення рішеннями Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" вимог Закону України "Про захист прав споживачів".

Разом з тим колегія суддів враховує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини справи - це факти, які мають значення для вирішення спору, як-от: вчинення чи невчинення особою певної дії; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій або настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності (статті 76-79 ГПК України) суд виснує про доведеність чи недоведеність певних обставин.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Преюдицію мають виключно ті обставини, які суд безпосередньо дослідив і встановив, що знайшло відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 3 липня 2018 року у справі №   917/1345/17 (пункт 32)).

Від встановлення судом обставин справи слід відрізняти правові висновки, які робить суд на підставі таких обставин, у тому числі оціночні, наприклад про дотримання розумного строку, про те, чи мала сторона знати про певні обставини, чи є причина поважною, чи перевищує розмір неустойки розмір збитків та чи є таке перевищення значним тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

З огляду на викладене, а також виходячи зі змісту норми частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, висновок суду апеляційної інстанції про те, що склад учасників та характер правовідносин справи №   201/10958/21 та даної справи не є тотожним, не спростовує можливість врахування в цій справі обставин, встановлених у справі №   201/10958/21.

Разом з тим суду апеляційної інстанції слід було визначитися, які саме обставини, встановлені в судових рішеннях зі справи № 201/10958/20, враховані судом першої інстанції як такі, що мають преюдиціальне значення, та чи відповідають вони наведеним вище вимогам; а також які обставини встановлені самостійно судом першої інстанції на підставі відповідних доказів.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

6.2. Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідив всі зібрані у справі докази та не надав їм належної оцінки, а також враховуючи передбачені частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом касаційної інстанції не здійснюється. 

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" задовольнити частково.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2022 скасувати, а справу № 904/6015/20 передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                    В. Студенець

Судді                                                                                                                О. Баранець

                                                                                                                        О. Кролевець