КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
                                                                                        Справа №756/5537/22
                                                                                                                                       Апеляційне провадження
                                                                                                                               №33/824/2502/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
9 вересня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                                встановив:
 
постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496грн 20коп.
Постановою судді визнано доведеним, що 21 травня 2022 року о 00год. 05хв. в м. Києві по вул. Івашкевича, 26/2, водій ОСОБА_1 керував т/з марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за згодою водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» на відеореєстратор 470670. Результат позитивний - 0,72‰. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 18 серпня 2022 року направив до Оболонського районного суду міста Києва апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що належним чином завірену копію оскаржуваної постанови отримав його захисник - адвокат Луб`янецький В.І. лише 8 серпня 2022 року.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку.
З матеріалів справи вбачається, що постанова прийнята суддею у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, копія постанови на адресу ОСОБА_1 судом першої інстанції не направлялася, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_1. підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на необґрунтованість постанови судді, що в ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення та під час розгляду справи суддею місцевого суду не 
                                                                                 
було дотримано вимог ст. 1, 7, 245, 280, 251, 252 КУпАП.
Також у апеляційній скарзі зазначено, що у порушення вимог ст. 268 КУпАП суддя першої інстанції розглянула справу у його відсутністьта у відсутність його захисника, хоча він не був належним чином повідомлений про судове зсідання.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.20, 21), у судове засідання не з`явився, клопотання про його перенесення не подав, причин своєї неявки апеляційному суду не повідомив.
8 вересня 2022 року на електронну пошту Київського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевченко М.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з її перебуванням за межами території України через загрозу ракетних та повітряних обстрілів країни.
Разом з цим, вказане клопотання не підписано електронним підписом.
Використання електронного підпису врегульоване Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 7 листопада 2018 року.
Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.
Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Подане в електронній формі клопотання вважається належним чином підписаним, у разі його скріпленням електронним цифровим підписом.
Разом з тим, клопотання адвоката Шевченко М.О., направлене на електронну пошту Київського апеляційного суду, не підписане електронним підписом, що унеможливлює ідентифікувати особу, що заявила таке клопотання, а тому вказане клопотання не може бути предметом розгляду суддею апеляційного суду.
Крім того, з доданих захисником Шевченко М.О. до клопотання документів вбачається, що вона перетнула кордон України 9 травня 2022 року, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений  21  травня 2022 року, що ставить під сумнів можливість захисника Шевченко М.О. надавати ОСОБА_1 правову допомогу у даній справі. Також у клопотанні не зазначено орієнтовну дату повернення адвоката Шевченко М.О. на територію України для участі у судовому засіданні.
Отже, подане захисником Шевченко М.О. клопотання направлено на безпідставне затягування розгляду справи.
При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до іншого адвоката для отримання правової допомоги при розгляді його апеляційної скарги, що також підтверджується посиланням у його апеляційній скарзі на отримання копії постанови у суді першої інстанції адвокатом Луб`янецьким В.І.
За таких обставин, апеляційний суд відповідно до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП провів апеляційний розгляд у відсутність ОСОБА_1 .
Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи 
                                                     
апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Важливе значення для перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження мають форма і зміст апеляційної скарги. Значною мірою від того, які доводи і мотиви викладені у скарзі та які вимоги висуваються скаржником, залежать наслідки апеляційного провадження.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування суддею норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, ОСОБА_1 посилається на недотримання судом положень ст. 268, 280, 251, 252 КУпАП.
Разом з цим, у чому конкретно полягає незаконність оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено.
За змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, призначене на 29 липня 2022 року, ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення sms-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується довідкою відповідальної особи суду (с.с.6) та не заборонено нормами КУпАП, які не визначають конкретного порядку повідомлення особи про судове засідання. 
При цьому, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначає, що даний номер телефону йому не належіть, а також не надав докази не отримання sms-повідомлення суду.
За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, клопотання про  відкладення судового засідання суду не направив і причини своєї неявки суду не повідомив.
 Отже, суддя першої інстанції мав правові підстави для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , що суперечить положенням ст. 268 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки вказана норма передбачає можливість розгляду справи у відсутність особи, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, у разі наявності відомостей про належне повідомлення цієї особи про день та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не посилається на направлення суду клопотання про відкладення розгляду справи, такого клопотання не містять і матеріали справи, а відтак апеляційний суд вважає, що норми ст. 268 КУпАП суддею першої інстанції не порушені.
Крім того, посилання у апеляційній скарзі на те, що розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими. При цьому, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості довести  
                                                                           
відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення під час апеляційного розгляду, але вказаним правом не скористався і від явки до апеляційного суду ухилився. 
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №068423 від 21 травня 2022 року, в цей день о 00год. 05 хв. в м. Київ, по вул. Ярослава Івашкевича, 26/2, водій ОСОБА_1 керував т.з «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер». Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі ОСОБА_1 зазначив, що з результатами згоден.
Провина ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується чеком роздруківки результатів огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest 7510 ARMF 0293, згідно якого доза алкоголю у його крові складає 0,72‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому ОСОБА_1 зазначив про згоду з результатами огляду.  
При цьому, з переглянутого відеозапису вбачається, що перед оглядом ОСОБА_1 прилад Alcotest 7510 ARMF 0293  був протестований за допомогою повітря і показав негативний результат. Крім того, з чеку роздруківки результатів огляду ОСОБА_1 вбачається, що прилад Alcotest 7510 ARMF 0293  пройшов останнє градуювання 9 вересня 2021 року.
                                                           
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
До протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , доданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського 470670, з якого встановлено, що працівниками поліції були дотримані всі вимоги закону щодо огляду ОСОБА_1 і порушень з переглянутого відеозапису виявлено не було.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів незаконності дій працівників поліції при проведені його огляду та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також ОСОБА_1 не заперечує, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
 
постановив:
 
клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року задовольнити та поновити йому цей строк.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                  І.М. Рейнарт