УХВАЛА
 
14 вересня 2022року
м. Київ
 
справа № 638/13288/14
провадження № 61-13218св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Харківська міська рада,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди, упущеної вигоди, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Постановою Верховного Суду від 06 липня 2022 року касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про відшкодування майнової шкоди у розмірі ринкової вартості землі змінено шляхом зменшення розміру майнової шкоди з 6 698 600 грн до 909 000,02 грн. 
 
Постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року про зобов`язання передати із власності ОСОБА_1 до комунальної власності територіальної громади м. Харкова земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,11792 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6310136300:11:001:0451, та в частині зобов`язання ОСОБА_1 звільнити зазначену земельну ділянку протягом 5 (п`яти) днів з дня повної сплати Харківською міською радою 6 698 600 грн відшкодування майнової шкоди на зазначений ним банківський рахунок або внесення коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову.
 
Постанову Харківського апеляційного суду від 19 липня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення 100 000 грн відшкодування моральної шкоди залишено без змін.
 
09 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву, в якій посилаючись на те, що ним подавалися до суду першої та апеляційної інстанцій доповнення до позовної заяви від 20 лютого 2018 року (том 2 ас. 57-59), до апеляційної скарги від 29 липня 2020 року, друге доповнення до апеляційної скарги від 20 серпня 2020 року, заява до апеляційного суду від                  09 червня 2021 року та від 13 липня 2021 року про основний та альтернативний варіант позовних вимог. Ураховуючи вказані доповнення, просить суд задовольнити його позовні вимоги, які не вирішені судами, зокрема щодо:
        стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1                        78 000 грн вартості знищеної частини саду на спірній ділянці;
        зобов`язання Харківської міської ради протягом місяця з дня прийняття додаткового рішення суду демонтувати і вивезти з його земельної ділянки по АДРЕСА_1 бетонний паркан, встановлений Харківською міською радою;
        покладення витрат, пов'язаних з геодезичними дослідженнями і вимірами, отриманням технічних звітів, державних актів, кадастрових номерів, на Харківську міську раду, у випадку передачі за ініціативою Верховного Суду частини земельної ділянки Харківській міській раді. 
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що в доповненнях до позовної заяви від                 20 лютого 2018 року (том 3 ас. 57-59) відсутня позовна вимога про стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 78 000 грн вартості знищеної частини саду на спірній ділянці, а доповнення до апеляційної скарги не є уточненням позовних вимог, оскільки апеляційним судом не розглядаються позовні вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
 
Під час розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово уточнював свої вимоги та остаточно просив:
       (1) стягнути з Харківської міської ради на його користь:
       6 698 600 грн майнової шкоди в розмірі ринкової вартості усієї земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 1179 м2;
        846 792 грн упущеної вигоди від неможливості використання ним його ділянок шляхом здавання їх в оренду;
       363 700 грн ринкової вартості незаконно зруйнованого гаража;
       221 224 грн ринкової вартості огорожі двох садових ділянок з урахуванням рівня інфляції;
       162 750 грн упущеної вигоди від неможливості здавання в оренду гаража з 22 березня 2013 року по 09 серпня 2017 року;
       4 000 000 грн моральної шкоди;
      (2) визнати недійсним договір від 13 травня 2013 року, укладений між Харківською міською радою та ТОВ «Стройсервіс-плюс» про роботи з капітального ремонту Саржиного Яру , визнавши дії відповідача щодо укладення зазначеного договору неправомірними та такими, що призвели до порушення його права власності на земельну ділянку.
 
Ураховуючи, що останні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 враховано судом першої інстанції, а вимоги про демонтування та вивезення бетонного паркану, стягнення витрат, пов'язаних з геодезичними дослідженнями і вимірами, отриманням технічних звітів, державних актів, кадастрових номерів заявлені при поданні заяви до Верховного Суду про ухвалення додаткового судового рішення, а суд касаційної інстанції переглядає судові рішення лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, а тому підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення відсутні.
 
Керуючись статтею 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди, упущеної вигоди, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                            В. І. Крат
 
Судді                                                                                                         Н. О. Антоненко 
 
                                                                                                                   І. О. Дундар
 
                                                                                                                   Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                                   М. М. Русинчук