Ухвала
 
31 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 158/2889/19
провадження № 61-5527ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року у складі судді: Корецької В. В., та постанову Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Територіальний центр соціального обслуговування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, секретар Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області Смук Галина Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення та скасування заповіту,
 
ВСТАНОВИВ:
 
17 червня 2022 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 12 травня 2022 року. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 24 червня 2022 року ці недоліки було усунуто, зокрема подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. 
 
У клопотанні, яке було подано на виконання ухвали Верховного Суду від 24 червня 2022 року, ОСОБА_1 просив поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що: оскарження здійснюється в умовах воєнного стану і з тих підстав апеляційний суд не зміг своєчасно виготовити повний текст постанови; ОСОБА_1 звернувся 05 травня 2022 року до апеляційного суду із заявою про видачу копії постанови; з аналогічною заявою звернувся його представник Андрійчук В. В. та отримав особисто копію постанови і передав її ОСОБА_1 27 травня 2022 року; ОСОБА_1 не був присутній при апеляційному перегляді справи; по сьогодні за заявою ОСОБА_1 від 05 травня 2022 року апеляційний суд на його адресу копії постанови поштою не відправив; таким чином днем вручення йому копії постанови апеляційного суду слід вважати 27 травня 2022 року. До заяви суду було надано заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2022 року, адресовану до Волинського апеляційного суду про надання копії постанови від 12 квітня 2022 року з відміткою апеляційного суду про її одержання 05 травня 2022 року.
 
Однак, особа, яка подала касаційну скаргу, не надавала будь-яких належних доказів, що підтверджували дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2022 року указані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для надання особі, яка подала касаційну скаргу, права звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення, подавши відповідні докази.
 
У серпні 2022 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву, у якій зазначив, що на підтвердження підстав для поновлення строку на касаційне оскарження додає довідку № 17 від 17 серпня 2022 року його представника у судах першої та апеляційної інстанції - Андрійчука В. В., про те, що заява про надання повного тексту постанови апеляційного суду від 12 квітня 2022 року ним була подана того ж дня, 12 квітня 2022 року, а повний текст постанови ним було отримано наручно 12 травня 2022 року, після чого копія постанови передана ним ОСОБА_1 27 травня 2022 року, а також додає завірену представником заяву Андрійчука В. В. від 12 квітня 2022 року. Окрім цього, у заяві  ОСОБА_1 зазначає, що за його заявою від 05 травня 2022 року копія постанови не надходила, однак за усною довідкою концелярії копія постанови була видана представнику Андрійчуку В. В. у двох примірниках для вручення і ОСОБА_1 . На підтвердження указаних обставин до заяви додано копію заяви представника про видачу копії постанови від 12 квітня 2022 року, а також довідку адвоката В. Андрійчука № 17 від 17 серпня 2022 року, у якій він зазначає, що отримав копію постанови апеляційного суду 12 травня 2022 року в канцелярії суду, про що розписався у справі і намагався додзвонитися до позивача ОСОБА_1 , однак не зміг, оскільки його телефон був відключений і останній зміг ознайомитись із постановою апеляційного суду лише 27 травня 202 року коли приїхав у м. Луцьк і зустрівся з представником. 
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). 
 
Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що вказані підстави не можна вважати поважними з наступних підстав.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
 
Особа, яка подала касаційну скаргу, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження зазначила та надала відповідні докази про вручення повного судового рішення 12 травня 2022 року представнику. Таким чином, передбачений у частині другій статті 390 ЦПК України тридцятиденний строк (з урахуванням вихідних днів) спливав 13 червня 2022 року.
 
ОСОБА_1 не обґрунтовано та не надано жодних доказів того, чому він був позбавлений можливості звернутися з касаційною скаргою у передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України строк.
 
Посилання ОСОБА_1 на те, що копію постанови він отримав від представника і тому днем вручення йому копії постанови апеляційного суду слід вважати 27 травня 2022 року необґрунтовані. 
 
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).
 
Будь-яких інших поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження особою, яка подала касаційну скаргу, не зазначено.
 
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).
 
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
 
Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними. 
 
Таким чином, оскільки наведені  ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року та постанови Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року підстави є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись статтями  260, 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Територіальний центр соціального обслуговування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, секретар Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області Смук Галина Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення та скасування заповіту.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                        В. І. Крат
 
                                                                                                                    І. О. Дундар 
 
                                                                                                  Є. В. Краснощоков