ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року 

м. Київ

справа №822/1132/18
адміністративне провадження № К/9901/59324/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 (колегія у складі суддів Полотнянка Ю.П., Загороднюка А.Г., Драчук Т.О.)
у справі № 822/1132/18
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області
про визнання протиправним та скасувати наказ, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
   
І.   РУХ СПРАВИ
   
1.          У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив:
-          визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області від 22.02.2018 №295 "Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги" в частині скасування у пункті 2 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 22.12.2017 №2192 "Про виплату одноразової грошової допомоги" - абзацу щодо виплати ОСОБА_1 , інваліду ІІІ групи, одноразової грошової допомоги;
-          визнати протиправними дії начальника ГУНП в Хмельницькій області щодо відмови у затвердженні висновку про призначення ОСОБА_1 , інваліду ІІІ групи, капітану поліції, інспектору з дорожнього нагляду сектору превенції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області одноразової грошової допомоги від 16.02.2018;
-          зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому, інваліду ІІІ групи, капітану поліції, інспектору з дорожнього нагляду сектору превенції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області одноразову грошову допомогу у порядку та розмірі, визначеному відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію".
2.          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2018 позов задоволено частково:
-          визнано протиправним та скасовано пункт 9 наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області від 22.02.2018 №295 "Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги", що стосується ОСОБА_1 ;
-          визнано протиправними дії начальника ГУНП в Хмельницькій області щодо відмови у затвердженні висновку про призначення ОСОБА_1 , інваліду ІІІ групи, капітану поліції, інспектору з дорожнього нагляду сектору превенції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області одноразової грошової допомоги від 16.02.2018;
-          у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
3.          Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2018 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.04.2018 скасовано та ухвалено нове - про відмову у задоволенні позовних вимог. 
4.          15.08.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 27.08.2018 відкрито касаційне провадження. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області №310 о/с від 08.09.2017 по особовому складу ОСОБА_1 , капітана поліції, інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області з 08.09.2017 звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", за скороченням штатів.
7.          Хмельницькою обласною МСЕК 06.11.2017 позивачу призначено ІІІ групу інвалідності, що настала в результаті травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
8.          На підставі положень ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» позивач у листопаді 2017 року звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, що пов`язана з виконанням службових обов`язків.
9.          22.12.2017 начальник ГУНП в Хмельницькій області видав наказ № 2192 "Про виплату одноразової грошової допомоги", відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", яким позивачу призначено одноразову грошову допомогу.
10.          Згодом, 22.02.2018 начальник ГУНП в Хмельницькій області видав наказ №295 "Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги", в тому числі і стосовно виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
11.          Листом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №243/121/29/04 від 26.02.2018 відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав того, що звільнення позивача зі служби з поліції відбулося не внаслідок причин, зазначених у пунктах ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".
12.          Позивач, вважаючи такі рішення відповідача протиправними, звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що дійсною причиною звільнення його зі служби в поліції за скороченням штатів була втрата ним професійної працездатності на 30% під час проходження служби в ОВС та в поліції, що унеможливлювало подальше ефективне виконання ним службових обов`язків в поліції на займаній посаді, а тому відмова у призначені ОГД, право на яке виникло внаслідок визначення інвалідності, є безпідставною.
14.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначав, що ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено право на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням групи інвалідності та визначення відсотку втрати працездатності, у зв`язку із звільненням зі служби в поліції за скороченням.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ   ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що звільнення позивача у зв`язку зі скороченням штатів не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Днем виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Тому з 06.11.2017 у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.
Вимогу позивача зобов`язати ГУНП в Хмельницькій області призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у порядку та розмірі, визначеному відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію", суд залишив без задоволення, оскільки визнання протиправним та скасування пункту 9 наказу від 22.02.2018 №295 "Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги", відновлює наказ ГУНП в Хмельницькій області №2192 від 22.12.2017 "Про виплату одноразової грошової допомоги" у первинній редакції стосовно позивача. Тому немає необхідності зобов`язувати відповідача приймати повторно рішення з питання одноразової грошової допомоги.
16.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки звільнення зі служби не відповідає вимогам ст.   97 Закону України «Про Національну поліцію».

V.   ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.          У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
18.          Скаржник зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції суперечать вимогам ст. ст. 77, 97, 101 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 4.
Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) та Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (далі - Порядок № 4) не встановлюють обмеження залежно від підстави звільнення зі служби в Національній поліції щодо реалізації поліцейським права на отримання одноразової грошової допомоги у разі визначення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Крім того, приписами ст. 101 Закону № 580-VIII визначений виключний перелік підстав для відмови у виплаті поліцейському одноразової грошової допомоги.
Також покликається на те, що право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» виникає у поліцейського з дати встановлення втрати працездатності, зазначеної в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 1 розділу ІІ Порядку №4), а підставою для її призначення та виплати є встановлення інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ними служби в органах внутрішніх справ або поліції (підпункт 4 пункту 4 Порядку №4).
Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією йому було визначено ІІІ групу інвалідності, що настала в результаті травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, пов`язаних з виконанням повноважень та основних завдань поліції. Інвалідність було встановлено 06.11.2017, протягом шести місяців після його звільнення зі служби в поліції. З моменту встановлення втрати працездатності, що зазначено в довідці МСЕК, виникло право на отримання ОГД.
19.          У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
21.          Ключовим питання у цій справі є те, чи має поліцейський, звільнений зі служби за скороченням штатів, право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої п.   3, 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII, у випадку встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції протягом шести місяців з моменту звільнення.
22.          Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема у постановах від 19.09.2018 у справі № 373/1188/16-а, 22.01.2019 у справі № 2340/2663/18, від 10.10.2019 у справі № 822/1083/18, від 11.08.2021 у справі № 823/2293/18, від 09.02.2022 у справі № 823/2439/18 Верховний Суд виклав висновок щодо застосування п.   4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 у подібних правовідносинах, виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов:
(1)          інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;
(2)          інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
(3)          причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції
23.          У постанові від 15.07.2020 у справі № 822/1493/18 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, дійшов правового висновку про те, що за змістом п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VІІІ підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції (внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги.
24.          Умова призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VІІІ, відрізняється лише причиною настання інвалідності - внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання поліцейським службових обов`язків.
25.          Судами встановлено, що позивача звільнено зі служби в поліції за скороченням штату, що не належить підстав, з яких виникає право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580.
26.          Положення п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 також були предметом конституційного провадження. Конституційний Суд Рішеннями від 22.04.2020 № 3-р(І)/2020 та від 22.10.2020 №12-р/2020 визнав такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII зі змінами.
27.          У п. 3 описової частини Рішення від 22.04.2020 № 3-р(І)/2020 Конституційний Суд України дійшов такого висновку:
"Право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, <…>, не є правом поліцейського, встановленим Конституцією України. Тому Верховна Рада України повноважна визначати на власний розсуд конкретні підстави та особливі умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, у тому числі й у разі звільнення з поліції внаслідок втрати працездатності з визначенням інвалідності, що передбачено положеннями пункту 3 частини першої статті 97 Закону."
28.          Конституційний Суд України у абз. 4, 5 п. 2.8 описової частини Рішення від 22.10.2020 № 12-р/2020 відзначив, що встановлений у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580 порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.
29.          Конституційний Суд України також вважає, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголошує, що додержання визначених Законом № 580 вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання. Отже, положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580 не суперечать приписам статті 21, частин першої, другої статті 24 Конституції України.
30.          З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VІІІ не передбачено можливості виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, які звільнились зі служби за скороченням штату.
31.          Щодо посилань позивача на те, що звільнення у зв`язку із скороченням штату не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням поліцейському інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в органах поліції, є необґрунтованим та не відповідає положенням Закону України «Про Національну поліцію», оскільки зміст ч. 1 ст. 97 цього Закону вказує на вичерпний перелік випадків, за яких виникає право на виплату одноразової грошової допомоги. При цьому, розширеному тлумаченню дана норма Закону не підлягає.
32.          Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що виключні випадки, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, передбачено ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію», також є безпідставними, оскільки передбачені цією статтею випадки застосовуються в разі, якщо дотримано інші обов`язкові умови, передбачені статтею 97 цього Закону. 
33.          Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постановах від 20.03.2019 у справі № 823/1924/18 та від 11.08.2021 у справі № 823/2293/18.
34.          За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.
35.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359   КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі № 822/1132/18 залишити без змін.
   
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                               В.М. Кравчук
   
Суддя                                                                                                                А.А. Єзеров
   
Суддя                                                                                                                   О.П. Стародуб