Справа № 303/8011/21

Закарпатський апеляційний суд

                  П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2022                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/57/22, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Турецької Є. А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2021.
Цією постановою :
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,  громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
З протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ДПР 18 № 268996 від 27.09.2021 та постанови судді від 18.10.2021 вбачається, що 22.09.2021 о 16 год 45 хв, ОСОБА_1 в м. Мукачеві по вул. Данила Галицького, на автодорозі М06, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, скоїв дорожньо-транспортну пригоду після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Турецька Є. А. просить скасувати постанову суду від 18.10.2021. На її думку, постанова суду є необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Заперечує подію дорожньо-транспортної пригоди та стверджує, що транспортні засоби не отримали жодних механічних пошкоджень, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Просить врахувати, що для встановлення факту наявності в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП необхідно встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, однак суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення, до розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Окрім іншого, вважає, що суд розглянув справу з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, справа підлягала розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.
В апеляційній скарзі захисник також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки такий пропущено з поважних причин. Про розгляд справи суд ОСОБА_1 не повідомляв, таку розглянув у його відсутності. У протоколі про адміністративне правопорушення було вказано про розгляд справи Ужгородським міськрайонним судом, а тому всі спроби ОСОБА_1 дізнатись про стан розгляду 
-2-
справи були безрезультатними. До сьогоднішнього дня постанову суду ОСОБА_1 не отримав, а з її змістом ознайомився у ЄДРСР після підписання угоди із захисником.
       Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  та його захисник-адвокат Турецька Є. А.  на розгляд справи  щодо  ОСОБА_1  не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Турецької Є. А., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. 
       Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
       Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
       З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 18.10.2021, в матеріалах справи відсутні.
       З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист особи, доводи захисника Турецької Є. А. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
       Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
-3-

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 22.09.2021 16 год 45 хв, ОСОБА_1 в м. Мукачеві по вул. Данила Галицького, на автодорозі М06, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, скоїв дорожньо-транспортну пригоду після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 122-4 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею першої інстанції та наведених у постанові доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268996 від 27.09.2021; схемою ДТП від 22.09.2021; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 268995 від 27.09.2021; рапортом працівника поліції та наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями.
Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду справи, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника Турецької Є. А. про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є непереконливими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами і такі відхиляються.
Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Як вбачається з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 , ОСОБА_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, сам ОСОБА_1 у своїх поясненнях визнав, що у день події, після отримання претензій від водія транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , щодо заподіяння його автомобілю механічних ушкоджень, вважаючи їх безпідставними, поїхав з місця події.
Отже, посилання у протоколі серії ДПР 18 № 268996 від 27.09.2021 на порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України є правильним.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268996 від 27.09.2021 щодо ОСОБА_1 оформлений відповідно до вимог закону, зокрема: уповноваженою особою – т.в.о. взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Закарпатській області Галатиба М. Ю., підтверджує подію та обставини правопорушення.
На думку апеляційного суду вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 268996 від 27.09.2021 є належним та допустимим доказом у справі.
Що стосується доводів захисника, про те, що дану справу було розглянуто, до розгляду справи за ст. 124 КУпАП, то це на думку апеляційного суду у даному випадку не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
       Отже, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

-4-

       При розгляді справи наявним доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника Турецької Є. А. у поданій апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими.
       Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.
       Доводи захисника Турецької Є. А. про те, що справа була розглянута з порушенням територіальної підсудності є необґрунтованими з огляду на таке.
       Згідно ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
       Відповідно до ст. 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.
       Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» роз`яснено судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.
       Як вбачається з матеріалів справи місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є місто Мукачево.
       Отже, матеріали вказаної справи були направлені до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у відповідності до приписів ч. 1 ст. 276 КУпАП, до територіальної юрисдикції якого входить розгляд цієї справи.
       Також, апеляційним судом встановлено, що запис у протоколі про адміністративне правопорушення про розгляд справи в Ужгородському міськрайонному судді було здійснено помилково, що підтверджується рапортом працівника поліції М. Галатиби ( а.с.7). 
       З огляду на наведене апеляційним судом не встановлено порушень закону щодо визначення підсудності розгляду даної справи.
       За таких обставин, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, і вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки. При цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника Турецької Є. А. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 

-5-

       Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга в цій частині також задоволенню не підлягає.
       При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката Турецької Є. А. задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2021.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Турецької Є. А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.10.2021 щодо ОСОБА_4 ,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя