УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 670/878/17
провадження № 51-2702 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2022 року,
встановив:
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 24 серпня 2022 року, виходячи з приписів ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою                ОСОБА_4 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 серпня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення у якості захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12017240100000184 від 21 липня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК), оскільки скаргу було подано на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу та копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Положеннями ч. 1 ст. 392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК.
Водночас, як зазначено в абзаці 1 ч. 2 ст. 392 КПК, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 серпня 2022 року, яка постановлена судом без виходу до нарадчої кімнати, про відмову обвинуваченим ОСОБА_5 ,                         ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про залучення у якості захисника ОСОБА_4 , тобто на судове рішення місцевого суду, яке відповідно до вимог ст. 392 КПК окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Отже, суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, правомірно відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою                  ОСОБА_4 .
Доводи у касаційній скарзі про те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд залишив поза увагою положення Конституції України, якими забезпечується право на апеляційне оскарження – безпідставні.
Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням порушення конституційних прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в касаційній скарзі.
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
З урахуванням наведеного, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 серпня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                            ОСОБА_3