ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року 
м. Київ
cправа №  910/3031/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова    Є.    В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю., 
секретар судового засідання - Астапова Ю. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 (колегія суддів: Хрипун    О. О., Дикунська С. Я., Чорногуз М. Г.) та рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 (суддя Котков О. В.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Білоцерківмаз" до відповідачів: 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський машинобудівний завод", про визнання протиправними та скасування електронних торгів, визнання недійсним договору,
за участю представників:
позивача - Дем`янчук Г. В.,
відповідача 1 - не з`явилися,
відповідача 2 - Циганкова А. О.,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -
не з`явилися,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Білоцерківмаз" (далі - ТОВ "НВП "Білоцерківмаз") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста") про:
-          визнання протиправними та скасування відкритих електронних торгів у частині продажу у складі лоту № F35GL40580 активів, що складалися з права вимоги до ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00/КL та інших майнових прав за цими зобов`язаннями;
-          визнання недійсним укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») та ТОВ «ФК «Веста» (нині - ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста") договору відступлення права вимоги від 04.04.2019 №    0002/19/16 з додатками у частині відступлення права вимоги до ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" за цим же кредитним договором і пов`язаними з ним договорами.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що продаж на відкритих торгах (аукціоні) вищезазначеного лоту відбувся з порушенням положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки зобов`язання ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" за кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00/КL припинені унаслідок пропуску кредитором позовної давності, що встановлено судовими рішеннями у справах № 5024/533/2012, № 7/037-12, №    910/14759/14, № 911/4806/14.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3.           30.01.2007 між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" укладено генеральний кредитний договір № 14/07/00KL, згідно з яким банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти у формі кредиту та/або кредитної лінії в розмірі, що не перевищує визначеного договором максимального ліміту кредитування, у порядку та на умовах, установлених цим договором та додатковими договорами, а позичальник зобов`язався прийняти та належним чином використати і повернуту банку отримані в межах максимального ліміту кредитування кредитні кошти (транші), а також сплатити відповідні проценти і виконати всі інші зобов`язання згідно з умовами цього договору та додатковими договорами до нього. Розмір кредитних коштів (траншів), що надаються позичальнику в межах максимального ліміту кредитування, порядок та умови їх надання, строк користування ними та цільове їх використання, а також плата (проценти) за їх користування та інші умови визначені у договорах, що є невід`ємною частиною цього договору. У межах генерального кредитного договору між банком та позичальником укладено низку додаткових договорів та угод.
4.          З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між ПАТ    "Банк Форум" як іпотекодержателем та ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" як іпотекодавцем укладено такі договори:
-          договір іпотеки від 30.01.2007 за реєстровим номером № 719, за яким предметом іпотеки є: нежитлова будівля літ. "Р" (корпус № 43) площею 1 797,4 кв.    м, частина нежитлової будівлі літ. Ш (корпус № 6) площею 4489,2 кв.    м, розташовані за адресою: м. Біла Церква Київської області, бульвар Першого Травня, 13;
-          договір іпотеки від 30.01.2007 за реєстровим номером № 721, за яким предметом іпотеки є: нежитлова будівля літ. "X" площею 2 369,5 кв. м, частина нежитлової будівлі літ. "С" площею 6659 кв.    м, нежитлова будівля літ. "З" площею 909,3 кв. м, нежитлова будівля літ. "Д" площею 6353,9 кв.    м, розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар Першого Травня, 13;
-          договір іпотеки від 30.01.2007 за реєстровим номером № 726, за яким предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: будівля електростанції (літ. А), площею - 620,7 кв. м, цех № 41 (літ.    Г), площею 3437,35 кв. м, цех по ремонту великогабаритного обладнання (літ. З), площею 494 кв. м, цех № 44 (літ. М) площею 797,4 кв. м, частина будівлі гарячого цеху (літ. О), площею 94,5 кв. м, арочне укриття (літ. Т-8), площею 245,7кв.м, сховище балонів ВМТЗ (літ. Т-9), площею 79,8 кв. м, укриття № 1 (літ. Т-1), площею 161,3 кв. м, укриття № 2 (літ. Т), площею - 161,3 кв. м, склад ВМТЗ № 1 (літ. Т-2), площею 164    кв. м, склад ВМТЗ № 2 (літ. Т-3), площею 164,0 кв. м, заглиблене укриття БЗ-148-С6Б (літ. Т-4), площею 164 кв. м, об`єкт арочний БЗ-148-С/7А (літ. Т-6), площею 162,7 кв. м, будівля побутова ВМТЗ (літ. Я), площею 383,3 кв.м, розташовані за адресою: Київська обл., м.    Біла Церква, вул. Гайок, 4-а;
-          договір іпотеки від 28.02.2007 за реєстровим номером № 1713, за яким предметом іпотеки є: нежитлова будівля літ. "У", частина корпусу № 4, площею 8354,5 кв. м, нежитлова будівля, частина літери "С", частина головного корпусу № 5 площею 37 825,8 кв. м, розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар Першого Травня, 1,3 та нежитлова будівля літ. "С" площею 3 198,4 кв.    м, розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок, 4-а ;
-          договір іпотеки від 31.05.2007 за реєстровим номером № 3382, за яким предметом іпотеки є: нежитлова будівля літ. "1-Л", літейний цех площею 6 654,8 кв.    м; літ. "1-М", корпус № 17а, площею 186,7 кв. м; нежиле приміщення у нежитловій будівлі літ. "Т", площею 3073,9 кв.м; нежитлової будівлі літ.     "У", площею 9 912,9 кв. м, розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар Першого Травня, 13;
-          договір іпотеки від 30.08.2007 за реєстровим номером № 6055, за яким предметом іпотеки є: нежитлова будівля літ. "Я", експериментальна лабораторія, загальною площею 496,3 кв. м, частина нежитлової будівлі літ. "1-Т", корпус № 31, загальною площею 3012,4 кв. м, розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, бульвар Першого Травня, 13, та нежитлова будівля літ. "А" площею 3329,6 кв.    м, розташовані за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 20;
-          договір іпотеки від 25.04.2008 за реєстровим номером № 1755, за яким предметом іпотеки є: корпус № 90 літ. В площею 38 407,4 кв.м, інженерний корпус літ. "М" площею 3910,1 кв. м, інженерно-обчислювальний центр 1 черга (літ. В1), загальною площею 3 230,6 кв. м, інженерно-обчислювальний центр (літ. В2), загальною площею 2 561,6 кв. м, розташовані за адресою: м.    Херсон, вул.    Тираспольська, 1.
5.          У 2012 році ПАТ "Банк Форум" звернулося до Господарського суду Херсонської області та до Господарського суду Київської області з позовами до ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" та Приватного підприємства "Фанг" (далі - ПП "Фанг") про звернення стягнення на нерухоме майно шляхом визнання за ним права власності на підставі застережень про задоволення вимог іпотекодержателя за договорами іпотеки в рахунок погашення заборгованості ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" перед ПАТ "Банк Форум" за кредитним договором.
6.          Рішеннями Господарського суду Херсонської області від 27.11.2012 у справі №    5024/533/2012 та Господарського суду Київської області від 19.11.2012 у справі №    7/037-12 у задоволенні вищевказаних позовів відмовлено. Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що позовні вимоги у справі №    7/037-12 заявлено на підставі договорів іпотеки: від 30.01.2007 №    719, від 30.01.2007 №    721, від 30.01.2007 №    726, від 28.02.2007 №    1713, від 31.05.2007 № 3382 та від 30.08.2007 №    6055, а у справі №    5024/533/2012 - від 25.04.2008 №    1755. Вимоги ПАТ "Банк Форум" у цих справах ґрунтувалися на невиконанні ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" грошових зобов`язань за кредитним договором.
7.          Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2013 у справі №5024/533/2012 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2013 у справі № 7/037-12 ці рішення судів першої інстанції залишені без змін. При цьому підставою для відмови у задоволенні позовів, на відміну від згаданих рішень судів першої інстанції, визначено пропуск ПАТ    "Банк Форум" позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, який розпочався з 26.01.2009 - дата завершення строку користування позичальником останнім з наданих кредитних траншів. Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.05.2013 у справі №    5024/533/2012 відмовлено в допуску касаційної скарги до провадження у зв`язку з пропуском строку на касаційне оскарження.
8.          Постановою від 21.05.2013 у справі № 7/037-12 Вищий господарський суд України залишив без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2013, погодившись з висновком щодо відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на іпотечне майно шляхом визнання за ПАТ    "Банк Форум" права власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором через пропуск ним позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором.
9.          Тобто у цих судових рішеннях у справах № 5024/533/2012 та № 7/037-12 визначено, що ПАТ    "Банк    Форум" пропустило позовну давність для звернення з вимогами за кредитним договором до ТОВ    "НВП "Білоцерківмаз", а також щодо втрати ПАТ "Банк Форум" через сплив указаного строку права задовольнити свої майнові вимоги до ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" шляхом набуття права власності на майно, яким забезпечене виконання останнім зобов`язань за кредитним договором. 
10.          З огляду на вказані судові рішення у справах № 5024/533/2012 та № 7/037-12, ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" та ПП "ФАНГ", який був поручителем за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, звернулися до Господарського суду міста Києва з позовами до ПАТ    "Банк Форум" про припинення іпотеки, зняття заборони і виключення записів про обтяження. 
11.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2014 у справі №    910/14759/14, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2014 та Вищого господарського суду України від 12.01.2015, а також постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2014 у справі № 910/14754/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2014, ці позови задоволено у тому числі з огляду на наявність судових рішень, які були преюдиційними у цій справі, внаслідок спливу позовної давності щодо зобов`язань за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, виконання яких забезпечені спірними іпотечними договорами та договором застави, визнано припиненими спірні іпотечні договори та договір застави; знято відповідні заборони відчуження нерухомого майна; а також зобов`язано відповідача зняти заборону по відповідному рухомому майну шляхом подання заяви про припинення обтяження і подальше вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. До того ж зазначено, що внаслідок пропуску позовної давності для стягнення основного боргу за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00-КЛ припинено дію договору іпотеки, яка є похідною від основного зобов`язання.
12.          Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 13.03.2014 № 135 ПАТ    "Банк    Форум" віднесено до категорії неплатоспроможних та 14.03.2014 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення в ПАТ    "Банк Форум" уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію.
13.          Відповідно до постанови Правління НБУ від 13.06.2014 № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Форум" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 про початок процедури ліквідації ПАТ    "Банк    Форум" з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Форум".
14.          ПАТ "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Соловйової Наталії Анатоліївни звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" заборгованості за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00-KL у сумі 6    295    029,06 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.10.2014 становило 81    460 798,37 грн та 162 872 995,15 грн, а всього 244 333 793,52 грн. Рішенням Господарського суду Київської області від 26.02.2015 у справі №    911/4806/14, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 та Вищого господарського суду України від 01.07.2015, у задоволенні цього позову відмовлено.
15.          Отже, у судових рішеннях у справах № 7/037-12, № 5024/533/2012, №    910/14759/14, №    911/4806/14 установлено, що ПАТ "Банк Форум" пропустило позовну давність для стягнення основного боргу за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL.
16.          Натомість 31.01.2019 Фондом виставлено до продажу на ETC ProZorro.Продажі (сайт https://prozorro.sale) лот № F35GL40580: "Пул активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, основних засобів, нерухомого майна, автотранспорту, дебіторської заборгованості та майнових прав за дебіторською заборгованістю".
17.           21.02.2019 відбулись електронні торги (голландський аукціон) по реалізації (продажу права вимоги) за цим лотом (посилання https://prozorro.sale/auction/UA-EA2019-01-31-000076-b), оформлені протоколом № UA-EA-2019-01-31-000076-b, переможцем яких стало ТОВ    "ФК    "Веста" (нині - ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста"), яке набуло право участі в цих торгах через електронний майданчик оператора - ТОВ    "Держзакупівлі.Онлайн". Лот продано за 125 073 805,27 грн.
18.          За результатами цих торгів між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "ФК "Веста" (нині - ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста") укладено такі договори: договір купівлі-продажу №    0002/19/1; договір купівлі-продажу №    0002/19/2; договір купівлі-продажу №    1233; договір купівлі-продажу № 1234; договір купівлі-продажу № 1235; договір купівлі-продажу № 1236; договір купівлі-продажу № 1237; договір купівлі-продажу № 1238; договір купівлі-продажу № 1239; договір купівлі-продажу № 1240; договір купівлі-продажу № 1241; договір купівлі-продажу № 1242; договір купівлі-продажу № 1243; договір купівлі-продажу № 1244; договір про відступлення № 0002/19/5; договір про відступлення №    0002/19/6; договір про відступлення № 0002/19/7; договір про відступлення №    0002/19/8; договір про відступлення № 0002/19/9; договір про відступлення №    0002/19/10; договір про відступлення №    0002/19/11; договір про відступлення № 0002/19/12; договір про відступлення №    0002/19/13; договір про відступлення № 0002/19/14; договір про відступлення № 0002/19/15; договір про відступлення № 0002/19/16; договір про відступлення № 0002/19/17; договір про відступлення №     0002/19/18; договір купівлі-продажу № 0002/19/3; договір купівлі-продажу №    0002/19/4; договір купівлі-продажу № 477.
19.           04.04.2019 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» (нині - ТОВ    "ФК "Інвестохіллс Веста") укладено договір про відступлення прав вимоги №    0002/19/16, відповідно до якого останнє як новий кредитор набуло право вимоги за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00/KL.
20.          Відповідно до договору відступлення прав вимоги від 04.04.2019 №    0002/19/16 ПАТ    «Банк    Форум» відступає новому кредитору - ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста" належні йому права вимоги до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначені в додатках № 1, 2, 3, 4 та акті № 1 приймання-передачі документації до нього. У додатках до цього ж договору відступлення прав вимоги зазначено відомості про кредитний договір від 30.01.2007 № 14/07/00/KL, укладений між ТОВ    "НВП "Білоцерківмаз" та ПАТ "Банк Форум", із загальною сумою заборгованості    333    349    438,82    грн.
21.          У пункті 56 додатку № 3 до цього договору зазначено, що новий кредитор набув право вимоги за договором поруки від 25.04.2008, укладеним між банком та ТОВ    "Херсонський машинобудівний завод", яке є поручителем ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз".
22.          Тобто за договором про відступлення прав вимоги від 04.04.2019 №    0002/19/16 та додатку №    1 до нього до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», зокрема, перейшли права вимоги за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL на суму 333    349    438,82 грн, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз", а також права вимоги за договорами, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань основного боржника за кредитним договором.
23.          Позивач вважав, що Фонд мав зняти лот (зобов`язання за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL) з торгів, оскільки у 2017 році він надсилав Фонду інформаційне повідомлення про неможливість і неправомірність виставлення до продажу на відкритих торгах права вимоги за цим кредитним договором, посилаючись на відсутність зобов`язання, що встановлено судовими рішеннями у справах №    7/03712, № 5024/533/2012, №    910/14759/14, №    911/4806/14.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
24.           06.08.2020 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2021, про задоволення позову повністю.
25.          Судові рішення мотивовані тим, що в порушення статей 50, 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, та Регламенту ETC, до лоту №GL40580 безпідставно включено як актив втрачене ПАТ "Банк Форум" право вимоги за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00-KL. Тобто Фонд здійснив реалізацію майнових прав, які на час укладення спірного договору вже були відсутні, тобто відсутнім був предмет договору. Тому протиправність відкритих електронних торгів в частині продажу в складі лоту №GL40580 активів, що складалися з права вимоги до ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00/КL, полягає саме у тому, що Фонд здійснив реалізацію майнових прав, які були відсутні у ПАТ "Банк Форум" і це встановлено судовими рішеннями у справах №    7/037-12, №    5024/533/2012, №    910/14759/14, №    911/4806/14, предметом розгляду яких було стягнення боргу за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL та визнання його припиненим.
26.          З огляду на встановлені судами у справах № 7/037-12, № 5024/533/2012, №    910/14759/14, №    911/4806/14 обставини пропуску ПАТ "Банк Форум" позовної давності для звернення з вимогами за кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00/КL, втрата у зв`язку з цим права задовольнити свої майнові вимоги до ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" має наслідком звільнення останнього від виконання обов`язків за договорами та втрату ПАТ "Банк Форум" права і можливості здійснювати відносно такої вимоги свої права кредитора. 
27.          Суди також зауважили на тому, що недотримання відповідачами в момент проведення цих торгів та укладення спірного договору встановлених частинами першою-третьою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вимог порушує майнові інтереси позивача.
Короткий зміст доводів та вимог касаційних скарг
28.          ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та Фонд у касаційних скаргах просять скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю. Ці касаційні скарги подані на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки, як вважають скаржники, апеляційний господарський суд застосував норми статей 203, 204, 518, 519, 626, 638, 639 ЦК України та статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" без урахування висновків, викладених Верховним Судом у постановах, перелік яких міститься у касаційній скарзі. 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
29.          У відзивах на касаційні скарги ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" просить залишити їх без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін, вважаючи їх законними та обґрунтованими.
Позиція Верховного Суду
30.          Стаття 2 ГПК України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
31.          Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 цього ж Кодексу).
32.          Відповідно до статей 15, 16 ЦК та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа чи суб`єкт господарювання має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного та господарського законодавства.
33.          Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
34.          Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
35.          Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки від порушення його прав.
36.          Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
37.          Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19.
38.          Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі №    905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі №    569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). 
39.          Відтак, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії), постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №    910/10011/19.
40.          Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказував, що для того, аби бути ефективним, національний засіб юридичного захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі» («Kudla v. Poland», заява № 30210/96, § 158), 16.08.2013 у справі «Гарнага проти України» («Garnaga v. Ukraine», заява № 20390/07, § 29).
41.          Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. ЄСПЛ у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» («Chahal v. the United Kingdom», заява № 22414/93, § 145) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
42.          Засіб захисту, що вимагається законом або договором, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02, § 75)).
43.          Отже, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
44.          У рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
45.          У рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.
46.          При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.
47.          Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
48.          На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
49.          Конституційний Суд України в пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
50.          Звідси ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
51.          Як зазначалося раніше, предметом спору у цій справі є, зокрема, вимога про визнання протиправними та скасування відкритих електронних торгів у частині продажу у складі лоту №GL40580 активів, що складалися з права вимоги до ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00/КL та інших майнових прав за цими зобов`язаннями. Позивач вважає, що продаж на відкритих торгах (аукціоні) вищезазначеного лоту відбувся з порушенням положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". 
52.          Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення цієї позовної вимоги, зазначили, що протиправність цих торгів полягає саме в тому, що Фонд здійснив реалізацію майнових прав, які були відсутні у ПАТ "Банк Форум", що встановлено судовими рішеннями у справах № 7/037-12, №    5024/533/2012, №    910/14759/14, № 911/4806/14. 
53.          Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, до перегляду судових рішень, в якій зупинялося провадження у цій справі, правова природа процедур реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Отже, торги є правочином. Якщо вони завершуються оформленням договору купівлі-продажу, то оскаржити можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту (пункти 103-105).
54.          Отже, у справі, що розглядається, такий спосіб захисту порушених прав як визнання протиправними та скасування відкритих електронних торгів не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права, а значить не спроможний надати особі ефективний захист її прав. 
55.          Виходячи зі змісту частини другої статті 16 ЦК України, обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог (такий правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №    910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі №    922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).
56.          Звідси колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що позов в частині визнання протиправними та скасування відкритих електронних торгів не підлягає задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним. Тому оскаржувані судові рішення у цій частині позовних вимог підлягають скасуванню.
57.          Крім того, позивач заявив вимогу про визнання недійсним укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста" договору відступлення права вимоги від 04.04.2019 №    0002/19/16 та додатку №    1 до нього у частині відступлення права вимоги до ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL і пов`язаними з ним договорами. 
58.          Згідно з приписами статей 50, 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. Майно (активи) банку може бути реалізоване, зокрема на відкритих торгах в електронній формі (на електронних майданчиках).
59.          Відповідно до розділу VI Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду 24.03.2016 № 388, на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися, в тому числі, такі види активів (майно) банку, що ліквідується, як права вимоги за кредитними договорами.
60.          Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 28.01.2019 № 176 визначено активи ПАТ    "Банк Форум", що підлягають продажу (повторному) на відкритих торгах (аукціоні) шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, а саме пул активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, основних засобів, нерухомого майна, автотранспорту, дебіторської заборгованості та майнових прав за дебіторською заборгованістю за початковою сумою 595    589    548,92 грн з відсотковим зниженням до 80 % та мінімальною ціною 119    117    907,89 грн.
61.          До лоту № F35GL40580 включено як актив - право вимоги ПАТ    "Банк Форум" до ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" за кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00/КL. Позивач, в свою чергу, наголошував на повідомленні ним Фонду про неможливість і неправомірність виставлення до продажу на відкритих торгах права вимоги за вищевказаним кредитним договором з огляду на судові рішення у справах № 7/03712, № 5024/533/2012, № 910/14759/14, №    911/4806/14 про відмову у позові внаслідок пропуску позовної давності. 
62.          Як зазначалося раніше, ухвалюючи рішення про задоволення позову у цій частині, суди попередніх інстанцій на підставі власної оцінки доказів послалися на встановлені судовими рішеннями у справах № 5024/533/2012, № 7/037-12, №    910/14759/14, №    911/4806/14 обставини пропуску ПАТ "Банк Форум" позовної давності для вимог про стягнення основного боргу за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL та втрату у зв`язку з цим ПАТ "Банк Форум" права задовольнити свої майнові вимоги за рахунок ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз", що має наслідком звільнення останнього від виконання обов`язків за договорами. 
63.          Утім, у касаційних скаргах відповідачі наголошують на помилковості таких висновків судів попередніх інстанцій, з огляду на те, що цей кредитний договір, права за яким відступлені за оскаржуваним договором, не визнавався недійсним і не містить заборон відступати право вимоги за ним без згоди будь-якої зі сторін цього договору. Скаржники стверджують, що у цій справі позивачем є боржник за кредитним договором - ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз", який не є стороною оспорюваного ним договору відступлення, і ним не доведено порушення його прав цим договором. Наполягають на відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження факту припинення зобов`язання за кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00-KL і вважають безпідставними посилання судів попередніх інстанцій на судові рішення у справах №    7/03712, №    5024/533/2012, №    910/14759/14, №    911/4806/14, в яких відмовлено у позовах унаслідок пропуску позовної давності. Посилаючись на статті 598-609 ЦК України, наполягають на тому, що ці норми не передбачають спливу позовної давності як підстави для припинення зобов`язання. 
64.          Зазначені доводи скаржників не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій з огляду на таке.
65.          Відповідно до частин першої, п`ятої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
66.          Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину (частина перша статті 512 ЦК України). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. 
67.          До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
68.          Отже, цією нормою регулюються відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад, у разі нікчемності чи недійсності договору) або припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. 
69.          Оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, у момент проведення відкритих електронних торгів та укладення оскаржуваного договору відступлення права вимоги зобов`язання фактично були відсутні внаслідок пропуску ПАТ "Банк Форум" позовної давності для звернення з вимогами за кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00/КL, що встановлено судовими рішеннями у справах №    7/03712, № 5024/533/2012, № 910/14759/14, №    911/4806/14, суди дійшли висновку про наявність підстав для визнання недійсним цього договору відступлення права вимоги у зв`язку з втратою попереднім кредитором права задовольнити свої майнові вимоги за рахунок ТОВ    "НВП "Білоцерківмаз".
70.          Таким чином, оскільки старим кредитором були втрачені права вимоги, то такі права не могли бути передані новому кредитору за спірним договором через їх відсутність.
71.          У рішенні від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" ЄСПЛ зазначив, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення; боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов`язані з позовною давністю; будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду.
72.          Отже, сплив позовної давності передбачає право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду. 
73.          У силу частини четвертої статті 11 ГПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді цієї справи суд застосовує практику ЄСПЛ щодо наслідків спливу позовної давності як джерело права.
74.          У цій справі про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги необхідним є з`ясування наявності або відсутності на момент укладення такого договору самого права вимоги у відчужувача.
75.          Утім, у спірних правовідносинах, як встановлено судами, на момент відступлення такого права у відчужувача не існувало.
76.          Щодо доводів скаржників про існування відповідного зобов`язання слід зазначити, що у спірних правовідносинах необхідно з`ясовувати наявність права вимоги у відчужувача на момент укладення договору, оскільки відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги. Така правова позиція узгоджується з висновками судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.04.2021 у справі №    910/11702/18, які в силу положень частини першої статті 302 та частини другої статті 315 ГПК України є визначальними у спірних правовідносинах.
77.          Тому внаслідок встановлення у судових рішеннях у справах № 7/03712, №    5024/533/2012, №    910/14759/14, № 911/4806/14 обставин спливу позовної давності, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання недійсним оскаржуваного договору відступлення права вимоги у зв`язку із тим, що таке право вимоги, як зазначено судами, втрачене, та тим, що Фонд здійснив реалізацію майнових прав, які на час укладення спірного договору вже були відсутні. Такий висновок узгоджується також з висновками, зробленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (пункти 94-102), про те, що права правонаступника обов`язкові для нього в тій самі мірі як для особи, яку він замінив. 
78.          У касаційних скаргах зроблені посилання на постанови Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №    904/5480/19, від 16.10.2020 у справі №    910/12787/17, від 28.01.2020 у справі №    924/1208/18, від 19.02.2020 у справі №    639/4836/17, від 10.04.2020 у справі № 346/2447/17, від 28.01.2019 у справі №    345/3476/17, від 11.09.2019 у справі № 201/13602/16-ц та від 26.02.2020 у справі №    754/14266/17-ц, які, як стверджують скаржники, не враховані судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови. 
79.          Саме по собі посилання на неоднакове застосування положень ЦК України у зазначених справах, з відмінними фактичними обставинами, не має правового значення для справи, яка є предметом розгляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм матеріального права.
80.          Як зазначалося раніше, позивач на обґрунтування неправомірності відступлення права вимоги за кредитним договором та пов`язаними з ним договорами вказував на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, а відступлення права вимоги, якої не існувало станом на момент відступлення, є неможливим, тоді як ПАТ "Банк Форум" втратило право задовольнити свої вимоги за рахунок ТОВ    "НВП    "Білоцерківмаз" за кредитним договором від 30.01.2007 №    14/07/00-KL унаслідок пропуску позовної давності.
81.          Тобто обставини справи, що розглядається, відрізняються від обставин у вищенаведених скаржникам справах саме підставами оскарження позивачем договору відступлення права вимоги, оскільки ПАТ "Банк Форум" реалізував своє право вимоги шляхом звернення до суду у справах №    7/037-12, № 5024/533/2012, №    910/14759/14, № 911/4806/14 і відповідно попередній кредитор передав новому кредитору вимогу, за якою спливла позовна давність. До того ж в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції наголошував на тому, що рішення у цій справі не суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №    910/12787/17 та від 28.01.2020 № 924/1208/18.
82.          Поряд з цим скаржники посилаються на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 у справі № 522/25760/16-ц. Утім у Єдиному державному реєстрі судових рішень така постанова відсутня. Тому доводи скаржника в цій частині не перевіряються.
83.          Скаржники також посилаються на те, що апеляційним господарським судом не надано правової оцінки наведеним ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста" висновкам Верховного Суду стосовно застосування норм права у подібних правовідносинах, зробленим у постановах від 04.12.2019 у справі №    910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 11.11.2020 у справі №    757/66003/17-ц, від 17.03.2020 у справі № 953/19283/19, від 19.11.2019 у справі №    924/1014/18 та від 16.10.2018 у справі №    914/2567/17, про те, що оспорюваний договір не порушує прав позивача. Тобто скаржники наполягають на не доведенні позивачем порушення відповідачами його прав чи інтересу, що, за їх доводами, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
84.          Згідно із частиною другою статті 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.
85.          Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, з огляду на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/16981/17).
86.          Тому з огляду на наведене та виходячи із зазначеного у пунктах 74 - 79 цієї постанови, доводи, викладені у касаційних скаргах, про які зазначено у пункті 83 цієї постанови, не дають правових підстав для скасування судових рішень.
87.          Поряд з цим, посилання скаржників на висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 04.06.2020 у справі № 522/7758/14-ц, згідно з якими якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається, та посилання ТОВ    "ФК    "Інвестохіллс Веста" у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 902/201/19 та від 15.10.2019 у справі № 908/1090/18, від 08.08.2019 у справі № 922/2013/18 та від 07.10.2020 у справі № 911/2574/18, в яких наведено визначення преюдиціальності, випадки звільнення від доказування за наявності преюдиційних обставин, а також формулювання предмета доказування, не впливають на правильність висновків судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, та не спростовують їх, виходячи із зазначеного у пунктах 74 - 79 цієї постанови.
88.          Крім того, згідно до положень статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації»), у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації», повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими ЄСПЛ у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
89.          За змістом рішення ЄСПЛ у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.
90.          Колегія суддів суду касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а інші доводи, викладені у касаційних скаргах, не спростовують вказаних висновків.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
91.          Пунктом 3 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
92.          Відповідно до частини першої статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
93.          З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, які враховуються в силу положень частини четвертої статті 300 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що суди обох інстанцій неправильно застосували положення статті 16 ЦК України стосовно обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не призводить до поновлення порушеного права цієї особи, та дійшли помилкового висновку про задоволення позовних вимог у частині визнання протиправними і скасування відкритих електронних торгів. Тому судові рішення в цій частині слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
94.          Пунктом 4 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
95.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 цього ж Кодексу).
96.          Зважаючи на те, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про невідповідність закону оскаржуваного договору відступлення прав вимоги, судові рішення у частині оскарження договору відступлення прав вимоги слід залишити без змін. 
Судові витрати
97.          Відповідно до положень частини дев`ятої статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору. Тому суд покладає судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, на скаржників
Керуючись статтями 300, 308, 309, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс    Веста" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 у справі № 910/3031/20 скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування відкритих електронних торгів. Ухвалити в цій частині нове рішення, у позові відмовити.
3. В іншій частині судові рішення залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    В. Ю. Уркевич