П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/2178/22	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Димерлія О.О.
суддів  Танасогло Т.М. ,  Крусяна А.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 року у справі № 420/2178/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:
28.01.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» (далі – позивач, Товариство) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило: 
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 17.08.2021 року № 88797, від 23.12.2021 року №138040;
- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області виключити ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Обґрунтовуючи свої вимоги, Товариство вказує, 17.08.2021 року та 23.12.2021 року комісією ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення за №88797, №138040, якими ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» визнано таким, що відповідає п.8 Критеріям ризиковості платника податку.
Позивач не погоджується із означеними рішення, уважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки рішення не відповідає критеріям чіткості, обґрунтованості та зрозумілості. Крім цього, включення Товариства до переліку ризикових платників податку на додану вартість, на думку позивача, тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних, поданих платником. Такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на заявника покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 року у справі №420/2178/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області від 17.08.2021 року № 88797 та від 23.12.2021 року № 138040 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» критеріям ризиковості платника податку.
Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» з переліку ризикових платників податку на додану вартість.
Вирішуючи спір та приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зауважив, що оскаржені рішення не містить жодної з підстав та причин віднесення Товариства до ризикових платників податків у відповідності до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а також доказів наявності податкової інформації, яка свідчить про ознаки здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи. 
Ураховуючи наведене, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення контролюючого органу є протиправними та підлягають скасуванню судом із зобов`язанням відповідача виключити ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» з переліку ризикових платників податків.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, податковий орган просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що за результатами проведеного моніторингу ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» ПН і РК в ЄРПН протягом 2021 року, контролюючим органом виявлено операції з ознаками ризиковості, а саме придбання у ТОВ «ОІЛ ЮГ», якого 26.04.2021 року віднесено до переліку ризикових платників податків, номенклатури товарів (дизельне паливо, бензин А-95), загальний обсяг придбання 537,2 тис. грн., придбання у ТОВ «ТРЕЙДЕЛЕКТРОПРОМ» якого 10.09.2021 року віднесено до переліку ризикових платників податків, номенклатури товарів (АС-120/19 провід, 4х240 кабель), загальний обсяг придбання 754,7 тис. грн., придбання у ТОВ «УКРТРАНС+РЕЗЕРВ» якого 29.04.2021 року віднесено до переліку ризикових платників податків, номенклатури товарів (надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу, експедиторська винагорода), загальний обсяг придбання 226,0 тис. грн.
Таким чином, за результатами до перевірочного аналізу господарської діяльності ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД», податковим органом установлено операції з ознаками ризику, а саме придбання товару у суб`єктів господарювання з ознаками ризику. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Зокрема, судовою колегією з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» є юридичною особою, зареєстровано 23.07.2012 року, перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником податку на додану вартість. 
17.08.2021 року Комісією ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення №88797 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким Товариство було визнано таким, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. 
Податкова інформація, яка слугувала підставою для прийняття означеного рішення: «встановлено придбання товару у контрагентів з ознаками ризиковості».(а.с.10)
23.12.2021 року Комісією ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення №138040 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким Товариство було визнано таким, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. 
Податкова інформація, яка слугувала підставою для прийняття означеного рішення: «встановлено придбання товару у контрагентів з ознаками ризиковості».(а.с.16)
Так, з 01 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зокрема, цим Порядком визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1), повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Критерії ризиковості платника податку наведені у додатку 1 до Порядку №1165, які є вичерпним переліком. Пунктом 8 вказаного Додатку передбачено одним із критеріїв: 
«у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі установлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої установлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути, зокрема:
- зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; 
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; 
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; 
- інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
У затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме:
- у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності
або
- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від … р. №.
Отже, Порядком № 1165 установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Судова колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року по справі № 340/474/20, від 05 січня 2021 року по справі № 640/10988/20 та від 05 січня 2021 року по справі №640/11321/20 зазначав:
«при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.
Також суд касаційної інстанції зауважив, Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на них законодавством завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку, та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації».
Як установлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, оскаржуваними рішеннями позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Колегія суддів акцентує увагу, що у формі рішення указано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта п.8 критеріїв ризиковості необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості.
Одночас, в оскаржуваних рішеннях податковим органом не вказано, на підставі чого були прийняті такі рішення, зокрема: немає позначки у колонках "у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності" або "з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від … р. №".
Також, у спірних рішеннях відповідачем в рядку "Податкова інформація" не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. 
Натомість контролюючим органом лише зазначено: «встановлено придбання товару у контрагентів з ознаками ризиковості». (а.с.10,16)
Разом з тим, формулювання цієї підстави в оскаржуваних рішеннях, на переконання судової колегії апеляційного суду, свідчить лише про припущення контролюючого органу відносно відповідності Товариства п.8 критеріїв ризиковості, оскільки на підтвердження своїх тверджень відповідачем не надано податкової інформації, яка використовувалась при прийнятті рішень про віднесення позивача до ризикових платників.
У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Ураховуючи наведені вимоги Порядку № 1165 та КАС України, податковий орган при розгляді судової справи щодо оскарження рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Як слідує з матеріалів справи, доводи контролюючого органу, викладені у відзиві на позов та апеляційній скарзі обґрунтовані лише тим, що за результатами до перевірочного аналізу господарської діяльності ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД», податковим органом установлено операції з ознаками ризику, а саме придбання товару у суб`єктів господарювання з ознаками ризику.
Разом з цим, протоколів засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які є невід`ємним додатком до спірних рішень про відповідність платника критеріям ризиковості, податковим органом до суду першої та апеляційної інстанції не надано.
В той же час, відсутність протоколів засідання Комісії позбавляє суд можливості надати оцінку порядку прийняття спірних рішень. Відтак, відповідач, в свою чергу, не спростував/не підтвердив висновки здійснені за результатами дослідження підстав відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку.
Крім цього, документального підтвердження обставин, що Товариство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій, відповідачем не надано. Під час розгляду справи відповідач не надав жодного доказу, який досліджувався в ході засідання Комісії і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Аналізуючи вказане, судова колегія уважає, що оскаржувані рішення не містять мотивів, підстав та причин віднесення Товариства до ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку, та про не доведення податковим органом документально обставин наявності у нього податкової інформація, яка свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником податків.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що відповідач не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості, а судом такі не установлені.
Доводи апеляційної скарги податкового органу ґрунтуються на неправильному розумінні норм матеріального права та зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Щодо витрат на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції, судова колегія зазначає наступне.
Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI визначено, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України за №5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Згідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із частинами першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Так, судовою колегією з`ясовано, що разом з відзивом на апеляційну скаргу, представником ТОВ «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» на підтвердження обставин понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції надано платіжне доручення №37 від 25.07.2022 року про сплату 3500 грн.
Також представником Товариства надано копії Договору про надання правової допомоги №12 від 25 липня 2022 року, укладеного між позивачем та адвокатом Лапіним К.А., Акт виконаних робіт до Договору №12 від 25.07.2022 року, у відповідності до якого вартість виконаних робіт складає 3500 грн. за 10 годин витраченого часу,. 
Окрім цього, з Акту виконаних робіт слідує, що позивачу надавалися послуги щодо надання первинних юридичних консультацій – 1 година (350 грн.), вивчення, аналіз та дослідження документів наданих Клієнтом та судом – 4 години (1400 грн.), складання процесуальних документів по справі у апеляційній інстанції – 4 години (1400 грн.), участь у судових засіданнях – 1 година (350 грн.)
Водночас, колегія суддів апеляційного суду уважає за необхідне зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. 
Крім того, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Дослідивши надані представником позивача документи щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції, судова колегія звертає увагу, що згідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін розглядаються справи незначної складності.
Як слідує з матеріалів справи, судом першої інстанції здійснено розгляд даної справи, як справи незначної складності, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).
В даному випадку, предмет спору у цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних та інших документів не є значними.
Відповідно до положень статті 134 КАС України, має бути установлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. 
Апеляційний суд зазначає, що у цій справі оскаржується рішення податкового органу про відповідність платника податку критеріям ризиковості, тобто така категорія адміністративних справ є поширеною, а тому не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги. 
Судова колегія зауважує, що законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи представника позивача на обґрунтування своєї позиції, написання відзиву на апеляційну скаргу, свідчить про те, що підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Разом з цим, вивчення, аналіз та дослідження документів наданих Клієнтом і судом не є окремими видами правової допомоги, а є складовою процесу складення процесуальних та інших документів правового характеру, тобто відзиву на апеляційну скаргу.
Ураховуючи викладене, зазначена вище плата за надані адвокатом послуги, а саме: надання первинних юридичних консультацій – 1 година, вивчення, аналіз та дослідження документів наданих Клієнтом та судом – 4 години, складання процесуальних документів по справі у апеляційній інстанції – 4 години, на переконання колегії суддів, є завищеною та не відповідає складності даної справи.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вказує, що представником позивача документально та нормативно не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги, а тому судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті у такому розмірі на користь позивача.
Одночас, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності розміру таких витрат, складність (предмету спору, ціни позову) та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів, колегія суддів уважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 700 грн. є обґрунтованими та такими, які підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, тобто відповідача по справі.
При розгляді питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, варто взяти до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії». Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.
Як зазначено ЄСПЛ у п. 268 Рішення по справі «ЕазіЛУезІ АІІіапсе Ьішіїед» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): 
«Згідно із практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Войаггі V. Паїу) [ВП], заява №34884/97, п.ЗО, ЕСНК 1999-V).».
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 року у справі № 420/2178/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-ЕНЕРГОТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 38296342) витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 700,00 грн. (сімсот гривень 00 копійок).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Крусян А.В.