Постанова                                                  
Іменем України
16 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 686/31234/19
провадження № 61-5209св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Проскурів»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Проскурів» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Приступи Д. І. від 14 червня                    2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду  в складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М. Костенка А. М.  від 11 травня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст заяви
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Проскурів» (далі -                                    ПАТ «Проскурів») про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до наказу № 32-К від               30 листопада 2018 року його прийнято  на роботу в ПАТ «Проскурів» на посаду охоронника з посадовим окладом, згідно штатного розпису, з               01 грудня 2018 року. У цей самий час його проінструктовано та визначено за ним робоче місце на  прибудинковій території приміщення дирекції ПАТ «Проскурів» по вул. Кам`янецькій, 257 в м. Хмельницький . За весь час роботи у відповідача він належно виконував трудові обов`язки на визначеному роботодавцем місці, дисциплінарних стягнень не мав. 31 жовтня 2019 року йому стало відомо про те, що 17 вересня 2019 року його було звільнено з роботи на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за вчинення прогулу. Про звільнення йому нічого не було відомо, перед звільненням йому не було запропоновано надати пояснення щодо можливого прогулу, з наказом про звільнення його не ознайомлено, трудову книжку не видано.
Зазначив, що підстав для його звільнення за прогул не було, оскільки він виконував свої посадові обов`язки охоронника в місці, яке було визначено керівництвом при прийнятті на роботу, а саме, по місцю розташування адміністративного приміщення товариства, по                             вул. Кам`янецькій, 257, в м. Хмельницькому . Про необхідність виконання роботи за іншою адресою йому не було повідомлено, тому обвинувачення його у вчиненні прогулу з боку відповідача є незаконним.
Крім того, спірний наказ про звільнення було видано неповноважною особою, ОСОБА_2 , який незаконно був призначений на посаду генерального директора ТОВ «Проскурів» і не мав права вирішувати питання щодо звільнення з роботи.
За таких обставин ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 17 вересня 2019 року про його звільнення з посади охоронника ПАТ «Проскурів» та поновити його на цій посаді.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2021 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ № 14-ос-С від 17 вересня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника ПАТ «Проскурів» на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, поновлено позивача на цій посаді та стягнуто з ПАТ «Проскурів» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, тому дійшов до висновку, що позивач підлягає поновленню на роботі.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2022 року апеляційну скаргу ПАТ «Проскурів» залишено без задоволення. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2021 року залишено без змін.
Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, зазначив про те, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає. 
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
У червні 2022 року ПАТ «Проскурів» звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 травня 2022 року, у якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду: від 06 березня 2019 року в справі № 916/474/18, від 20 березня 2019 року в справі № 906/37/18, від 20 жовтня 2020 року в справі № 676/2489/19, від 15 листопада 2021 року в справі № 212/9516/19, від 09 листопада                  2021 року в справі № 235/5659/20, від 25 листопада 2021 року в справі  № 160/9533/19 та постанові Верховного Суду України від 13 вересня  2017 року в справі № 6-1412цс17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 686/31234/19 з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду 
від 12 вересня 2022 року вказану справу призначено до судового розгляду. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд установив, що наказом № 32-к від 30 листопада 2018 року                  ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду охоронника, з посадовим окладом згідно штатного розпису, з 01 грудня 2018 року. Йому визначено робоче місце на прибудинковій території приміщення дирекції                         ПАТ «Проскурів» по вул. Кам`янецька, 257, в м. Хмельницький.
Наказом Генерального директора № 14-ос-С від 18 вересня 2019 року ОСОБА_2 позивач був звільнений з посади охоронця з                            18 вересня 2019 року на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, за вчинений прогул у період з 09 вересня 2019 року по                        13 вересня 2019 року.
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                     2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга не підлягає  задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Згідно зі статтею 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до  працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Частиною третьою статті 149 КЗпП України визначено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
За приписами пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до  закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.
Робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників.
Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов`язків.
При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що  передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).
Установлено, що рішенням Наглядової ради  ПАТ «Проскурів» від                       03 вересня 2019 року було змінено місце розташування товариства з адреси: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька № 257 на адресу:                                м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 .               
Наказом Генерального директора № 8 від 06 вересня 2019 року                         ОСОБА_1 визначено робоче місце за юридичним місцем розташування товариства, а саме - м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11.
У справі відсутні докази ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про визначення про факт переміщення робочого місця позивача за новою адресою.
Отже, відповідачем не спростовано твердження позивача щодо виконанням ним своїх посадових обов`язків охоронника в період з                  09 вересня 2019 року по 13 вересня 2019 року за робочим місцем визначеним йому при прийнятті на роботу, а саме за адресою:                             м. Хмельницький, вул. Кам`янецька № 257 . За вказаних обставин правильними є висновки судів попередніх інстанцій про безпідставність посилання ПАТ «Проскурів» на вчинення позивачем прогулу у зв`язку з відсутністю його по місцю роботи, за зміненою юридичною адресою.
Аргументи касаційної скарги відповідача про помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності повноважень на звільнення  у керівника ПАТ касаційний суд відхиляє, оскільки вони не вливають на висновок суддів щодо незаконності розірвання трудового договору за ініціативою власника у зв`язку із прогулом працівника, правильне по суті і законне рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України). 
Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, які викладені у постановах, що зазначені заявником у касаційній скарзі.
Доводи касаційної скарги не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки у справі, яка переглядається, судами попередніх інстанцій надано належну оцінку всім наданим сторонами доказам, до переоцінки яких, в силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції вдаватись не може з тих підстав, що встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення прийнято без додержання норм матеріального та процесуального права. 
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржені судові рішення  - без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Проскурів» залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 червня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду  від 11 травня 2022 року залишено без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко	
 	В. М. Коротун	
 	М. Ю. Тітов