УХВАЛА
24 листопада 2022 року                                                                                                              
м. Київ
 
справа № 404/2195/22
провадження № 51-3630 ск 22
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_3,
суддів                        ОСОБА_4, ОСОБА_5, 
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на вирок Кропивницького апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, якою вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2022 року щодо ОСОБА_2 скасовано в частині призначення покарання, 
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначеного судового рішення.  
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність 
чи необґрунтованість судового рішення.  
Однак наведених положень процесуального закону потерпілою не дотримано 
з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
З огляду на положення ч. 1 ст. 414 цього Кодексу, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність 
в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Проте потерпіла у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваного вироку апеляційного суду, у зв`язку з чим, на його думку, засудженому було призначено явно несправедливе покарання через суворість. 
Також у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і необхідності скасування судового рішення 
на підставах, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 419 КПК. 
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст.  429 КПК, залишити касаційні скарги без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на вирок Кропивницького апеляційного суду від 30 серпня 2022 року, якою вирок Кіровського районного суду 
м. Кіровограда від 30 травня 2022 року щодо ОСОБА_2 скасовано в частині призначення покарання залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_3                                   ОСОБА_4                                    ОСОБА_5