УХВАЛА

27 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа №640/17351/19
адміністративне провадження №К/9901/40090/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у справі №640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи: ОСОБА_2 , Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України, про визнання протиправним та скасування рішення.
ВСТАНОВИВ
Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремих ухвал на адресу Генерального прокурора України та Вищої ради правосуддя відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року - без змін.
18 жовтня 2022 року представник Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України звернувся з заявою про виправлення описки, допущеної в мотивувальній частині постанови від 06 жовтня 2022 року, де у пункті 46 замість «Суть приписів частини першої статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що передбачає «право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів або до суду, або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури», розкривається через сполучник «або», надаючи, як зазначено у постанові Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі №640/3026/19, «альтернативу оскарження» - чи до суду, чи до ВКДКА, без звернення до суду, що і може вважатися досудовим врегулюванням спору» та просив зазначити «Суть приписів частини першої статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що передбачає «право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів або до суду, або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури», розкривається через сполучник «або», надаючи, як зазначено у постанові Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі №640/3026/19, «альтернативу оскарження» - чи до суду, чи до ВКДКА, без звернення до суду, що не може вважатися досудовим врегулюванням спору». 
Розглянувши вказану заяву, Суд дійшов такого висновку.
Так, у пункті 46 постанови від 06 жовтня 2022 року Верховний Суд посилається на правову позицію, викладену у пункті 32 постанови Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 640/3026/19, у якій зазначено: « 32. Однак, Верховний Суд наголошує, що звернення позивача зі скаргою до ВКДКА не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки законодавець чітко визначив право на оскарження такого рішення або до суду, або до ВКДКА». Саме цю правову позицію Верховний Суд застосував у справі №640/17351/19 і вона узгоджується з подальшими мотивами та резолютивною частиною рішення.
Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) орфографічна, граматична, пунктуаційна помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Такі помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Як правило, описка, як мовна помилка, не спотворює текст судового рішення та не призводить до його неправильного сприймання: помилкове розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів тощо.
Отже, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст, суть судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння).
Зі змісту заяви ВКДКА випливає, що опискою в цьому судовому рішенні є помилкове застосування сполучника «і» замість «не» наприкінці речення в пункті 46 постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у справі №640/17351/19, що призвело до зміни навантаження вказаного висновку колегії суддів. 
Те, що заміна сполучника «і» на заперечну частку «не» в згаданому абзаці варто трактувати як описку, заявник аргументує не посиланням на властивості чи ознаки самої описки, за якими та має підпадати під розуміння описки, а в основному через змістовну, сутнісну відмінність тексту абзацу з помилково використаним у ньому, як вважає заявник, сполучника «і» замість заперечної частки «не» від решти змісту мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року. При цьому наголошує, що допущена описка у мотивувальній частині суперечить подальшим висновкам мотивувальної частини та не узгоджується з резолютивною частиною.
Верховний Суд вважає, що запропонований заявником варіант трактувати окреслене ним виправлення як описку є неприйнятним, позаяк у розумінні статті 253 КАС України виключення сполучника «і» та вставлення заперечної частки «не» у названому абзаці не є виправленням описки.
Вилучення з тексту абзацу судового рішення сполучника «і» та вставлення заперечної частки «не» само собою змінить редакцію цього абзацу на протилежну, формально призведе до вираження іншої, відмінної правової позиції. За такого сприйняття названої у заяві описки відбудеться втручання в законність, обґрунтованість, обов`язковість і незмінність судового рішення, ухваленого за наслідками перегляду справи по суті спору.
Отож, підсумовуючи наведені міркування, треба визнати, що в контексті конкретних обставин цієї справи написання у згаданому абзаці постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року сполучника «і» та вставлення заперечної частки «не», не може бути визначено як описка, яку, на думку заявника, необхідно виправити.
Відсутність підстав для виправлення описки за браком самої описки не дає підстав для задоволення заяви ВКДКА    про виправлення такої в зазначеному судовому рішенні Верховного Суду.
На підставі викладеного, керуючись статтею 253 КАС України,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року у справі  №640/17351/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
О.А. Губська 
Н.М. Мартинюк,
Судді Верховного Суду