ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 р.	Справа № 816/4845/15	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О., 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області   на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 р. (ухвалене суддею Єресько Л.О., повний текст якого     складено 01.04.2016 р.)  по справі № 816/4845/15
          за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Брейн-Полтава"  
          до           Головного управління ДПС у Полтавській області                   
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брейн-Полтава» (в подальшому - ТОВ «Брейн-Полтава») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.12.2015 р.: № 0001582301 - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 306 551,25 грн., в тому числі: за основним платежем - 245241 грн., за штрафними санкціями - 61310,25 грн.; № 0001592301 - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на 14536,25 грн., в тому числі: за основним платежем - 11629 грн., за штрафними санкціями - 2907,25 грн.; № 0238281702 - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 1270,63 грн., в тому числі: за основним платежем - 1016,50 грн., за штрафними санкціями - 254,13 грн.
Постановою Полтавський окружний адміністративний суд від 30.03.2016 р. адміністративний позов задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач – Головне управління ДФС у Полтавській  області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавський окружний адміністративний суд від 30.03.2016  р. та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016  р. скасував постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 р. в частині задоволення позову про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2015 р. № 0001582301 та в цій частині прийняв нову постанову про відмову в задоволенні позову, в іншій частині постанову суду першої інстанції залишив без змін.
Постановою Верховного Суду від 22.11.2021 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брейн-Полтава» задоволено частково, касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016 р. скасовано в частині відмови в задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2015 р. №0001582301,  справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2016 р. залишено без змін.
На виконання  вимог постанови Верховного Суду суд апеляційної інстанції розглядає справу в частині позовних вимог ТОВ «Брейн-Полтава» про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2015 р.  № 0001582301. 
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 р., яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, замінено відповідача Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області  (код ЄДРПОУ 39680655) правонаступником Головним управлінням ДПС у Полтавській області  (код ЄДРПОУ ВП 44057192).
У судовому засіданні  представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив їх задовольнити.
У судовому засіданні представник позивача  проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  підлягають частковому  задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено,  що ДПІ у м. Полтаві проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Брейн - Полтава» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт від 04.12.2015 р. № 2957/16-01-22-01-09/37237857, висновками якого встановлено, що позивачем порушено: п. 44.1 статті 44, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, 138.4 статті 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 245241 грн., в тому числі: за IV квартал 2012 року - 11989 грн., за 2013 рік - 225604 грн., за 2014 рік - 7648 грн.; п. 44.1 статті 44, п. 185.1 статті 185, п. 187.1 статті 187, п. 188.1 статті 188, пп. 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201 статті 201 ПК, що призвело до заниження податку на додану вартість на 2045 грн.; пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164, п.176.2 статті 176 ПК України, у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за грудень 2014 року у сумі 1016,50 грн.
На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, зокрема, № 0001582301 від 21.12.2015 р. 
Не погоджуючись, в тому числі із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2015 р. № 0001582301, суд першої інстанції виходив з того, що надані ТОВ «Брейн-Полтава» документи є належним чином оформленими та такими, що повністю відображають зміст спірних договірних зобов`язань, а також господарську мету укладення такого правочину.
Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (в подальшому – ПК України, який в цій справі застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин),  для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно із  п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України,  не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.  
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Згідно із п. 201.4 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.
Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV (в подальшому - Закон № 996-XIV, який в цій справі застосовується в редакції, чинний на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 1 Закон № 996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;  господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-ХIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначений у цій нормі.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "Брейн - Полтава" у спірний період придбало у ТОВ "Макролоджик" товарно-матеріальні цінності (комп`ютерну техніку, оргтехніку, комплектуючі та витратні матеріали до неї, програмне забезпечення) без укладення письмового договору купівлі-продажу (поставки). Замовлення товарів відбувалося за допомогою Інтернет-мережі шляхом подання заявки на порталі ТОВ "Макролоджик" В2В, призначеному для здійснення замовлень у форматі бізнес-бізнесу. Для входу на даний портал та замовлення товару підприємство використовувало ідентифікатори доступу: логін та пароль.
Щодо придбання ТОВ «Брейн-Полтава» у ТОВ «Макролоджик»  комп`ютерної техніки суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Судовим розглядом встановлено, що завідуючим складом ОСОБА_1 , який діяв на підставі виданих ТОВ "Брейн - Полтава" довіреностей, копії яких знаходяться в матеріалах справи, отримав від ТОВ «Макролоджик»   комп`ютерну техніку.
Фактично здійснення витрат по  вищевказаним господарським операціям підтверджується видатковими накладними (т. 1 а.с. 90-123, 126-127,130),  податковим накладними (т. 1  а.с. 133-173).  
Оплата  прибраного товару підтверджується банківськими виписками  та платіжними дорученнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи (т. 4  а.с. 219-250, т. 5 а.с. 1-139).
Транспортування комп`ютерної техніки та комплектуючих здійснювалось позивачем орендованим транспортом відповідно до умов договору найму (оренди) транспортного засобу від 15.06.2012 р., укладеного з ТОВ "Медіашторм" ФОП ОСОБА_2 на підставі договору перевезення вантажів автомобільним транспортом від 26.11.2011  р. № 28  та  сторонніми перевізниками за замовленням ТОВ "Макролоджик", на підтвердження чого до матеріалів справи залучено копії товарно-транспортних накладних (т. 1, а.с. 124-125, 128-129, 131-132; т. 2, а.с. 114-119).  
Позивачем також надано відомості про придбання дизпалива, паливно-мастильних матеріалів та оплату вартості послуг з оренди автомобіля (т. 4, а.с. 94-119; т. 5, а.с. 140-153), копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) з оренди автомобіля (т. 5, а.с. 154-158), відомості про власний транспорт (т. 5, а.с. 160-161).    
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено реальність придбання позивачем  у ТОВ "Макролоджик"  комп`ютерної  техніки, доказів того, що первинні документи складені необґрунтовано  чи з порушенням чинного законодавства контролюючим органом не надано. 
Із врахуванням  вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що податкове повідомлення-рішення № 0001582301 від 21.12.2015 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 145437 грн.  та штрафними санкціями в розмірі 36359,25 грн. необґрунтоване, у зв`язку  з чим підлягає скасуванню. 
Щодо придбання програмного забезпечення у ТОВ «Макролоджик», суд  апеляційної інстанції  зазначає наступне.
Верховним Судом у постанові від 22.11.2021 р. у цій справі зроблено висновок, що  позивачем належними доказами не спростовано встановлені контролюючим органом обставини щодо неправомірності формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за відсутності підтверджуючих документів щодо фактичного здійснення операцій позивача з придбання у ТОВ «Макролоджик» програмного забезпечення, у зв`язку з чим збільшення контролюючим органом грошових зобов`язань з податку на прибуток на підставі податкового повідомлення-рішення від 21.12.2015  р. № 0001582301 за порушення, що стосуються епізоду формування позивачем витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за наслідками операцій з ТОВ «Макролоджик» щодо придбання програмного забезпечення, є обґрунтованим.
Відповідно до  ч. 5  ст. 242 КАС України,  при виборі  застосуванні  норми права до   спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування  норм права, викладені  в постановах Верховного Суду.
На виконання вимог Другого апеляційного адміністративного суду представником відповідача надано розрахунок штрафних санкцій,  визначених податковим повідомленням-рішенням № 0001582301 від 21.12.2015  р., за порушення податкового законодавства  по податку на прибуток ТОВ «Брейн-Полтава» в розрізі видаткових накладних  в частині придбання програмного забезпечення у ТОВ «Макролоджик», відповідно з яким збільшення   суми грошового зобов`язання з податку на прибуток становить 124755 грн., з яких за основним платежем – 99804 грн. та штрафні санкції – 24951 грн. У судовому засіданні представник позивача погодилася з таким розрахунком. 
Проте, позивачем ні під час перевірки, ні під час розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної  інстанції не надано документів стосовно умов правочину щодо придбання програмного забезпечення  у ТОВ «Макролоджик», що позбавляє можливості встановити вид предмету договору, обсяг отриманих позивачем прав на такий товар тощо. Відсутні докази легальності походження такого активу та його використання, а також докази фактичного отримання товару від контрагента.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що, оскільки відсутні докази, які б підтвердили реальність придбання позивачем програмного забезпечення у ТОВ «Макролоджик», то податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції  у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.12.2015 р.  № 0001582301  в  цій частині обґрунтоване, у зв`язку з чим залишається без змін.
Згідно  із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4  ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у  відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм  матеріального права.
Із  врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає  необхідним  скасувати    постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 р. по справі № 816/4845/15 в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції  у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.12.2015 р.  № 0001582301. Прийняти в цій частині постанову, якою позов ТОВ "Брейн-Полтава" задовольнити частково, а саме: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0001582301 від 21.12.2015 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 145437 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 36359,25 грн.;  в іншій частині податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.12.2015 р.  № 0001582301  р.  залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 77,  243, 283,  308, 316, 322, 325,  326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області    задовольнити частково.
Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 р. по справі № 816/4845/15  скасувати в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції  у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.12.2015 р.  № 0001582301.
Прийняти в цій частині постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Брейн-Полтава" задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0001582301 від 21.12.2015 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 145437 (сто сорок п`ять тисяч чотириста тридцять сім) гривень та за штрафними санкціями в розмірі 36359 (тридцять шість тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 25 копійок. 
В іншій частині податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.12.2015 р.  № 0001582301  р.  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути  оскаржена до Верховного Суду шляхом  подання касаційної скарги  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич    Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено  20.12.2022 року