ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/30447/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 вересня 2022 року                                                                                          м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, 
ВСТАНОВИЛА:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» (далі також - позивач, ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі також - відповідач) з позовом про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 07.10.2021 №3755/ІПК/99-00-21-03-02-06.
Позовні вимоги мотивовано протиправністю індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 07.10.2021 №3755/ІПК/99-00-21-03-02-06, як такої, що прийнята на підставі хибної позиції податкового органу щодо неналежності оподаткування податком на додану вартість операції з відступлення права вимоги на майнові права на житло (квартири). 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 07.10.2021 №3755/ІПК/99-00-21-03-02-06.
У поданій апеляційній скарзі Державна податкова служба України із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило. 
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2019 між ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», ТОВ «КОВЧЕГ», ТОВ «СКАЙПРОДЖЕКТ» та позивачем (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, за змістом якого первісний кредитор відступив право вимоги за укладеним між первісним кредитором, боржником та забудовником договором №22/11-2016 від 22.11.2016 з всіма змінами та доповненнями (далі - Договір новації) щодо майнових прав на квартири в об`єкті будівництва - житловому комплексі з паркінгами.
Згідно з пунктом 5 договору, новий кредитор зобов`язаний здійснити повну оплату загальної суми за відступлення прав вимоги майнових прав на квартири у розмірі, зазначеному у пункті 4 цього Договору, на користь первісного кредитора. Як вбачається з пункту 4 договору суму з відступлення майнових прав було визначено з врахуванням податку на додану вартість.
Згідно з Додатком до договору між сторонами було узгоджено вартість майнових прав з урахуванням ПДВ,  позивачу виписано податкову накладну.
ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» на адресу Державної податкової служби України направлено запит від 04.08.2021 №04/08-05 про надання індивідуальної податкової консультації, за змістом якого позивач просив надати відповідь, чи виникає право на податковий кредит у ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги щодо майнових прав на квартири в об`єкті будівництва - житловому комплексі, відповідно до якого до позивача перейшли права вимоги на майнові права на квартири на оплатній основі. 
Державною податковою службою України за результатами розгляду звернення позивача надано індивідуальну податкову консультацію від 07.10.2021 №3755/ІПК/99-00-21-03-02-06, відповідно до якої спірна операція з огляду на приписи підпункту 196.1.5 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України (далі - ПК України) не є об`єктом оподаткування з податку на додану вартість. 
Не погоджуючись із вказаною позицією контролюючого органу, ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» звернулось до суду з позовом про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з помилковості позиції податкового органу щодо відсутності підстав для оподаткування операції з відступлення права вимоги на майнові права податком на додану вартість. Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується на тому, що у спірних правовідносинах мало місце оплатне відступлення права вимоги, у зв`язку з чим до нього застосовуються загальні положення законодавства щодо купівлі-продажу. При цьому судом першої інстанції зазначено про помилковість посилання Державної податкової служби України на положення підпункту 196.1.5 пункту 196.1 статті 196 ПК України, оскільки останні, за посиланням суду першої інстанції, стосуються випадків безоплатної передачі права вимоги. 
Апеляційна скарга Державної податкової служби України мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянтом зазначено, що підпунктом 196.1.5 пункту 196.1 статті 196 ПК України не передбачено, що вказані положення застосовуються виключно у випадку відступлення права вимоги, що не передбачає компенсацію вартості. Наголошено, що для цілей застосування вказаного підпункту використовується термін, визначений у підпункті 14.1.255 пункту 14.1 статті 14, відповідно до якого під відступленням права вимоги розуміється операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.
Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, вказує на обґрунтованість доводів апеляційної скарги та помилковість позиції суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 статті 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 14.1.255 пункту 14.1 статті 14 відступлення права вимоги - це операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що у цілях регулювання відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, відступлення права вимоги охоплює як операції з безоплатної передачі права вимоги, так і операції на компенсаційній (платній) основі. При цьому об`єктом відступлення може бути як право грошової, так і негрошової (товарної) вимоги.
Відповідно до абзацу другого підпункту 196.1.5 пункту 196.1 статті ПК України  не є об`єктом оподаткування операції з відступлення права вимоги, переведення боргу, торгівлі за грошові кошти або цінні папери борговими зобов`язаннями (вимогами), за винятком операцій з інкасації боргових вимог та факторингу (факторингових) операцій, крім факторингових операцій, якщо об`єктом боргу є валютні цінності, цінні папери, у тому числі компенсаційні папери (сертифікати), інвестиційні сертифікати, іпотечні сертифікати з фіксованою дохідністю, операції з відступлення права вимоги за забезпеченими іпотекою кредитами (позиками), житлові чеки, земельні бони та деривативи.
Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що положення підпункту 196.1.5 пункту 196.1 статті ПК України не містять застережень щодо застосування їх виключно до операції з відступлення права вимоги на безоплатній основі. 
Операції з відступлення права вимоги не є операціями з придбання та/або виготовлення товарів/послуг, необоротних активів, оскільки з огляду на зміст підпункту 196.1.5 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України, такі операції передбачають торгівлю борговими зобов`язаннями, а тому не можуть бути базою для оподатковування податком на додану вартість.
Зазначена позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.05.2021 у справі №820/15649/14.
З урахуванням викладеного, позиція суду першої інстанції щодо протиправності індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 07.10.2021 №3755/ІПК/99-00-21-03-02-06, як такої, що прийнята на підставі хибних висновків щодо непоширення на спірні правовідносини положень підпункту 196.1.5 пункту 196.1 статті 196 ПК України, є помилковою.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За вказаних обставин, зважаючи на помилковість позиції суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового, про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись статтями 241, 242, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації України задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року у справі №640/30447/21 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації від 07.10.2021 №3755/ІПК/99-00-21-03-02-06 - відмовити. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Cуддя-доповідач                                                                      С.Б. Шелест
Судді                                                                                          А.М. Горяйнов
                                                                                                    О.Є. Пилипенко