УХВАЛА

14 листопада 2022 року 
м. Київ

cправа №  923/719/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В.В., Огороднік К.М. 

розглянувши заяву ОСОБА_1 
про відвід колегії суддів у складі: Васьковського О.В.- головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М.
у справі № 923/719/17

за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2022
за заявою Державного агентства України з питань кіно 
до Приватного підприємства "Студія Тир Фільм"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
27.10.2022   ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 у справі №923/719/17.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 923/719/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.10.2022.
11.11.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: Васьковського О.В.- головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М. від розгляду справи №923/719/17. 
В обґрунтування вимог про відвід заявник, посилаючись на правозастосовчу практику Європейського суду з прав людини та приписи пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України, зазначає про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді цієї справи, з огляду на те, що вказана колегія суддів неодноразово брала участь у розгляді справи №923/719/17.  
Зокрема Верховний Суд у складі колегії суддів: Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., ухвалою від 26.07.2022 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі №923/719/17, а прийнята колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Васьковського О.В., Огородніка К.М., Погребняка В.Я. постанова від 14.09.2021 у справі №923/719/17 суперечить положенням Кодексу України з процедур банкрутства.
Перевіривши доводи, наведені заявником на обґрунтування заяви про відвід колегії суддів доводи, Верховний Суд зазначає про таке.
В силу положень частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.
Правовою підставою для задоволення заяви про відвід заявник визначає пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.
Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими" (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).
Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Натомість, відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Отже, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. 
А тому доводи заявника щодо необхідності відводу суддів саме з підстав незгоди з їх правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.
Таким чином, незгода заявника з судовими рішеннями прийнятими колегією суддів Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., в яких судді висловили свою правову позицію, не може бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, доказів проявлення зазначеними суддями саме необ`єктивності чи упередженості при ухваленні таких судових рішень на користь однієї з сторін. Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів ним не зазначено. 
Відтак, обставини наведені у заяві про відвід колегії суддів у складі: Васьковського О.В.- головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М. від розгляду справи №923/719/17 жодним чином не свідчать про їх необ`єктивність чи упередженість, а всі доводи, що викладені у заяві про відвід є виключно незгода  скаржника із зазначеним вище судовими рішеннями.
Згідно з частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід.
Враховуючи положення процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та про необхідність передачі заяви ОСОБА_1 , на підставі пункту 1 частини третьої статті 39 ГПК України на авторозподіл, з метою визначення судді для вирішення питання щодо заяви.
На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,
У Х В А Л И В:
1. Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Васьковського О.В.- головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М. від розгляду справи №923/719/17 визнати необґрунтованою.
2. Передати матеріали справи № 923/719/17 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: Васьковського О.В.- головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М. від розгляду справи №923/719/17.

Головуючий                                                                                О.В. Васьковський
Судді                                                                                          В.В. Білоус  
                                                                                                       К.М. Огороднік