Справа № 457/751/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В. 
Провадження № 33/811/1315/22                 Доповідач: Гончарук Л.Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Климишин Тамари Федорівни, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 27 жовтня 2022 року, 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення: за ст. 122-4 КУпАП – у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.;  за ст. 124 КУпАП – у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Роз`яснено ОСОБА_1 , що в разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, у ході примусового виконання постанови суду, відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф буде стягуватися у подвійному розмірі.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.
Згідно постанови, 10.09.2022 о 17 год 20 хв ОСОБА_1 у м. Трускавець на вул. Бориславській, 51 керуючи транспортним засобом “Daewoo Sens”, державний номерний знак НОМЕР_1 , був не уважний, рухався заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки “Toyota Rav 4”, державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього водій ОСОБА_1 залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 2.10 а, 10.9 Правил дорожнього руху України.
Постановою суду від 28 вересня 2022 року матеріали справ про адміністративні правопорушення було направлено на доопрацювання. Відповідно до Рапорта поліцейського СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержанта поліції Шведа Н.А. від 11.10.2022 року, зазначено, що під час оформлення адміністративних матеріалів було допущено механічну помилку у прізвищі потерпілого « ОСОБА_2 » та у номерному знаці транспортного засобу «Toyota Rav 4 державний номерний знак НОМЕР_2 ».
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування зазначає, що не згідний з постановою суду першої інстанції, оскільки така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.
Апелянт вказує, що не вчиняв адміністративних правопорушень та не порушував Правил дорожнього руху.
Зазначає, що фотографії які надали працівники поліції суду, належним чином не оформлені і не є доказом, що автомобіль був пошкоджений.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду. Окрім цього, захисник – адвокат Климишин Т.Ф. не заперечила проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Климишин Т.Ф. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративні правопорушення серії БД № 324594 (а.с.22) та серії БД № 324570 від 10 вересня 2022 року (а.с.13), які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; даними схеми місця ДТП, яка сталася 10 вересня 2022 року о 17.20 год(а.с.14); письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 10 вересня 2022 року (а.с.17); письмовими пояснення ОСОБА_1 від 10 вересня 2022 року (а.с.16).
Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми для підтвердження у поза розумний сумнів доведення порушення Правил дорожнього руху суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, його вину доведено повністю.
При цьому апеляційний суд враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_1 , він заперечує факт вчинення ним ДТП, зокрема завдання механічних пошкоджень автомобілю потерпілого.
Однак, з письмових пояснень ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи, вбачається протилежне. А саме, те, що 10.09.2022 близько 17 год 20 хв він знаходився у м. Трускавець на вул. Бориславській, 51, рухаючись заднім ходом він здійснив зіткнення із припаркованим транспортним засобом “Toyota Rav 4”, чим пошкодив йому задній бампер. Водія транспортного засобу “Toyota Rav 4” на місці події не було. Він почекав декілька хвилин та поїхав у м. Борислав, щоб відвезти свою маму до лікарні.
У письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що 10.09.2022 близько 16 год 55 хв він зі своєю сім`єю приїхав у м. Трускавець на вул. Бориславську, 51, та припаркував транспортний засіб, відійшовши прогулятись. Підійшовши до свого автомобіля Близько 17 год 30 хв, до нього підійшов невідомий чоловік та сказав, що водій транспортного засобу “Daewoo Sens”, державний номерний знак НОМЕР_1 , розвертаючись пошкодив його транспортному засобу задній бампер та поїхав у невідомому напрямку.
Як вбачається з наданих у судовому засіданні суду першої інстанції пояснень інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Власюка Віталія Геннадійовича, який пояснив, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.09.2022 о 17 год 26 хв за адресою м. Трускавець вулиця Бориславська, 51, водій автомобіля Daewoo сірого кольору вчинив дорожньо-транспортну пригоду та втік з місця події. Приїхавши на місце події вони оглянули транспортний засіб марки “Toyota Rav 4” державний номерний знак НОМЕР_2 , відібрали пояснення у потерпілого ОСОБА_2 , склали схему дорожньо-транспортної пригоди та зафіксували пошкодження транспортного засобу “Toyota Rav 4” на фото. Потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що очевидці бачили, що транспортний засіб Daewoo сірого кольору (вказав їм фрагмент державного номерного знаку), розвертаючись пошкодив транспортний засіб марки “Toyota Rav 4”, водій Daewoo вийшов з автомобіля та оглянув пошкодження і залишив місце ДТП. Після чого було відслідковано по камерах відеонагляду м. Трускавця транспортний засіб марки “Daewoo Sens”, державний номерний знак НОМЕР_1 . Працівниками поліції було опитано водія цього транспортного засобу ОСОБА_1 , який повністю та беззастережно визнав свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди.
У судовому засіданні суду першої інстанції, поліцейський СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Швед Назарій Андрійович пояснив, що він разом з інспектором ОСОБА_3 прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, оглянули транспортний засіб марки “Toyota Rav 4” державний номерний знак НОМЕР_2 , відібрали пояснення у потерпілого ОСОБА_2 , склали схему дорожньо-транспортної пригоди та зафіксували пошкодження транспортного засобу “Toyota Rav 4” на фото. Ідентифікувавши учасника дорожньо-транспортної пригоди по камерах відеонагляду м. Трускавця було його опитано. Водій транспортного засобу марки “Daewoo Sens” ОСОБА_1 повністю визнав свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, заперечень чи застережень щодо складених адміністративних матеріалів не надав.
У зв`язку із цим доводи апеляційної скарги, які місять суттєві розбіжності, про непричетність ОСОБА_1 до даної ДТП, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.
Відповідно до п.п. 2.10 а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
При цьому, за змістом пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
В той час, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10 Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв адміністративних правопорушень та не порушував Правил дорожнього руху, не спростовують висновки судді суду першої інстанції про невиконання обов`язків згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху і залишення місця пригоди.
Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язків згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху і залишенням місця пригоди, поліцейські вживали заходів для встановлення її учасника, транспортного засобу.
Відтак апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції, з`ясувавши фактичні обставини справи, переконливо дійшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3 Б, 10.9 та 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.
Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до положень ст. 247 КУпАП, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядалися одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. накладене судом першої інстанції у межах санкції ст. 122-4 КУпАП та з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 27 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя  Л.Я. Гончарук