УХВАЛА
 
24 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 562/3263/21
провадження № № 51-2894 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_3
суддів                        ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1  на ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 липня 2022 року щодо  ОСОБА_2 , 
встановив:
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5. ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до вимог ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того,  у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Вказаних приписів кримінального процесуального закону засудженийналежним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.  
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що                                  є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 липня 2022 року змінити в частині звільнення ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням та стягнення моральної шкоди в частині цивільного позову, призначити ОСОБА_2 основне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та стягнути з нього на користь потерпілого завдану моральну шкоду.
Призначення покарання і звільнення від його відбування є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. При цьому вирішення питання про обрання особі виду покарання передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що прямо випливає зі змісту положення ч. 1 ст. 75 КК України.
Разом з цим, в аспекті приписів статей 413, 414, 436 та 438 КПК України, вимога потерпілого про зміну судового рішення щодо призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, є підставою для скасування судового рішення, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, оскільки спрямована на погіршення становища засудженого в частині розміру покарання. Окрім цього, за приписами ч. 2 ст. 437 КПК України, погіршення становища засудженого допускається лише у разі скасування обвинувального вироку суду якщо з цих підстав касаційну скаргу подано прокурором, потерпілим чи його представником.
Натомість, вимога про зміну судового рішення шляхом застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням є підставою для зміни судового рішення, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, та вирішується судом після вирішення питання про призначення покарання.
З огляду на викладене, порушена потерпілим ОСОБА_1  вимога не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою потерпілого.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши потерпілому ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3                                    ОСОБА_4                                              ОСОБА_5