ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

24 листопада 2022 року
м. Валки

справа № 643/3415/13-ц
провадження № 22-ц/818/1684/22

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів - Тичкової О.Ю., Маміної О.В.
за участю секретаря - Гармаш К.В.

учасники справи:
заявник: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович,
боржник: ОСОБА_1 ,
стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Валки цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», з апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2021 року, постановлену суддею Поліщук Т.В., - 

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до суду із зазначеним поданням, в якому просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме, на земельну ділянку площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що набуті ним на підставі договорів купівлі-продажу від 27 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В.

Обґрунтовуючи подання посилався на те, що на примусовому виконанні приватного виконавця перебуває виконавче провадження №66334608 з примусового виконання виконавчого листа №643/3415/13-ц від 29 липня 2013 року, виданого Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 013 331,27грн., за яким замінено стягувача на ТОВ «ФК «Гефест». Під час виконання вказаного рішення встановлено, що вжиті виконавцем заходи щодо звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника не призвели до очікуваного результату у вигляді повного та фактичного виконання обов`язків за виконавчим документом.
Щодо обізнаності боржника про початок примусового виконання рішення приватний виконавець зазначає, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2021 року направлена рекомендованим поштовим відправленням на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі - АДРЕСА_2 . Щодо дотримання черговості звернення стягнення на майно та заходів примусового виконання рішення, які вживались з метою виконання, виконавець зазначив, що приписи ст.10, 48 Закону України «Про виконавче провадження» дотримані у повному обсязі. На виконання вказаних норм виконавцем направлені запити до відповідних державних органів, з метою пошуку рухомого майна боржника, на яке, відповідно до закону, можливо звернути стягнення. Згідно відповіді ДФС від 30 липня 2021 року юридичну особу або фізичну особу-підприємця знято з обліку у контролюючих органах. 30 липня 2021 року виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена до виконання банківським установам. Згідно відомостей, отриманих від банківських установ, боржник має відкриті рахунки в АТ «Універсал Банк», залишок коштів сукупно складає 5 088,17грн. Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно, з`явитися до виконавця для узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку до житла та іншого володіння, приміщень, сховищ, що належать боржнику, для проведення виконавчих дій. Боржник не з`явився за викликом до виконавця, не подав декларацію про доходи та майно, не надав допуск до житла, про що виконавцем складено акт. Інших відомостей про рухоме та нерухоме майно, а також майнові та корпоративні права, приватним виконавцем не встановлено. 21 вересня 2021 року надійшла заява стягувача про направлення до суду подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Згідно поданої заяви та доданих до неї документів, боржнику належить на праві власності земельна ділянка площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що набуті ним на підставі договорів купівлі-продажу від 27 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В. Вказані об`єкти нерухомості є предметом договору іпотеки №6/4/26/2007/980-І/1024 від 27 грудня 2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 . Згідно договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки/застави від 20 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №2206 та реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та іпотекодавців/заставодавців за такими договорами ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Гефест» право вимоги за договором іпотеки № 6/4/26/2007/980-І/1024 від 27 грудня 2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 . Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №275674154 від 20 вересня 2021 року відсутні відомості про об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ОСОБА_1 не зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Приватний виконавець зазначає, що враховуючи, що у боржника відсутні грошові кошти на рахунках та рухоме майно, достатні для виконання рішення, а розмір заборгованості за виконавчим документом, сукупно з основною винагородою приватного виконавця та витратами виконавчого провадження складають 2 215 164,40грн., звернення стягнення на вказаний будинок і земельну ділянку, на якій він розташований, буде відповідати обсягу вимог за рішенням.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2021 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 - відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі приватний виконавець просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким задовольнити подання приватного виконавця.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу виконавець вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вирішення судом відповідно до ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, не є зверненням стягнення на майно боржника в розумінні ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», тому положення щодо черговості звернення стягнення на майно боржника під час розгляду даного питання судом не застосовуються, а дотримання такої черговості не входить до предмету доказування. Зазначає, що вирішення питання щодо черговості звернення стягнення на майно боржника належить до компетенції виконавця, який здійснює примусове виконання рішення. Вказує, що виконавцем вичерпним чином вжиті заходи примусового виконання рішення для задоволення вимог стягувача, шляхом звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника, однак такі заходи не призвели до очікуваного результату - повного та фактичного виконання судового рішення, за яким видано виконавчий документ. Наголошує, що до подання були додані копії постанови про відкриття виконавчого провадження №66334608 від 30 липня 2021 року, супровідного листа до неї та фіскального чеку з трек-номером поштового відправлення, які підтверджують направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням на адресу боржника, таким чином боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень. Судом першої інстанції вказано, що виконавцем не додано до подання акт від 09 серпня 2021 року щодо неявки боржника за викликом до виконавця, неподання декларації про доходи та майно, ненадання допуску до житла, що не дає змоги встановити всі обставини для вирішення питання, що розглядається, однак даний висновок суду не відповідає дійсності адже вказаний акт було додано до подання та він міститься в матеріалах справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець не надав суду докази щодо отримання/неотримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, про виклик боржника до приватного виконавця та отримання боржником такого виклику, не надано відомостей, чи виходив приватний виконавець за місцем проживання боржника з метою перевірки наявності іншого майна у житлі боржника, на яке можливо звернути стягнення, тобто не надано жодних доказів про належне повідомлення боржника, про свідому відмову боржника виконати рішення суду самостійно, що свідчить про те, що виконавцем не здійснені у повному обсязі виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення. Крім того, приватним виконавцем не перевірено чи зареєстрований та проживає боржник на теперішній час за вказаною у виконавчому листі адресою.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія судді не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 червня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 013 331,27грн. Рішення набрало законної сили.

На підставі вказаного рішення суду, 29 липня 2013 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №643/3415/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 2 013 331,27грн.

Постановою заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова А.В. від 03 січня 2017 року відкрито виконавче провадження №5322308 з виконання вказаного вище виконавчого листа.

20 вересня 2019 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Гефест» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL3N24068, згідно умов якого право вимог за кредитним договором №6/4/26/2007/840-К/1023 від 27 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» і договором поруки №6/4/26/2007/840-П/1025 від 27 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра», було відступлено право вимоги на корить нового кредитора - ТОВ «ФК «Гефест».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2020 року замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому провадженні №5322308, яке перебуває на виконанні Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкритого на підставі рішення Московського районного суду м. Харкові від 14 червня 2013 року у справі №643/3415/13-ц, боржниками за якими є солідарно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6/4/26/2007/840-К/1023 від 27 грудня 2007 року у розмірі 2 013 331,27грн.

Як вбачається з відміток державного виконавця на виконавчому листі про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу, вказаний виконавчий лист неодноразово повертався стягувачу з різних підстав.

У подальшому, 30 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №66334608 з виконання вказаного вище виконавчого листа та про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Пунктом 2 постанови про відкриття провадження зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно боржника та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та з`явитися до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Вказані постанови цього ж дня, 30 липня 2021 року, були направлені на адресу боржника ОСОБА_1 , на адресу, яка зазначена у виконавчому листі: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з акту приватного виконавця від 09 серпня 2021 року боржник не подав декларацію про доходи та майно, не з`явився до виконавця, не надав допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит №109633833 від 30 липня 2021 року в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України №1096633835 від 30 липня 2021 року про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною осою через свої відокремлені підрозділи, юридичну особу або фізичну особу - підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Матеріали справи також свідчать, що приватним виконавцем, за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження з інформаційними системами банків, було направлено копію ухвали постанови про арешт коштів боржника від 30 липня 2021 року, для виконання до АТ КБ «ПриватБанк» АТ «Універсал Банк», АТ «Оксі Банк», АТ «Таскомбанк», ПАТ «Банк Восток», АКБ «ІндустріалБанк», АТ «Прокредит Банк», АТ « АКБ «Львів», АТ «Райффайзен Банк», АТ «КредоБанк», АТ «АКБ «Конкорд», АТ «ОТП Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Метабанк».

Згідно відомостей, отриманих від вказаних установ за допомогою прикладного програмного інтерфейсу автоматизованої системи виконавчого провадження, боржник має відкриті рахунки в АТ «Універсал Банк».

02 серпня 2021 року приватним виконавцем було направлено вимогу до АТ «Універсал Банк», якою банківську установу зобов`язано надати інформацію стосовно наявності та стану рахунків боржника, руху коштів боржника, руху коштів та операцій на рахунках боржника, а також про інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» від 16 вересня 2021 року на рахунку боржника № НОМЕР_1 наявний залишок коштів в сумі 5 088,17грн.

З метою виявлення майна (майнових та корпоративних прав) боржника здійснено перевірку відомостей, що містяться в електронних базах даних та реєстрах:
Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів;
Державний реєстр цивільних повітряних суден України;
Державний судновий реєстр України;
Суднова книга України;
Єдиний державних реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 
Єдиний державний веб-портал відкритих даних, відомості про власників значних пакетів акцій емітентів цінних паперів;
Спеціальна інформаційна система Укрпатенту;
Державний реєстр сортів рослин, придатних для поширення в Україні;
Державний реєстр селекційних досягнень у тваринництві.
Відомості про майно (майнові та корпоративні права) боржника у вищевказаних реєстрах та електронних базах даних відсутні, про що складено акт приватного виконавця від 09 серпня 2021 року.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 20 вересня 2021 року, вбачається, що на земельну ділянку площею 0,25га, та розташованого на ній житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 внесено запис: про актуальну інформацію про державну реєстрацію іпотеки до державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27 грудня 2007 року - на підставі договорів про іпотеку від 27 грудня 2007 року та рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 вересня 2019 року індексні номери 48795277, 48795296 іпотекодержателем нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,25га, та розташованого на ній житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - є ТОВ «ФК «Гефест», номери запису про іпотеку 33329594, 33329609; про заборону на нерухоме майно до Єдиного реєстру заборон на нерухоме майно відчуження об`єктів нерухомого майна 27 грудня 2007 року - реєстраційний номер обтяження 6339544, 6339667 на підставі договорів іпотеки №№12323 від 27 грудня 2007року, та внесено запис про арешт нерухомого майна 14 січня 2009 року - реєстраційний номер обтяження 8368795, 8368832 на підставі постанови ППВР ВДВС ГУЮ у Харківській області серія АА №715090 від 12 січня 2009 року. При цьому, до реєстру прав власності на нерухоме майно останні відомості внесені 03 липня 2007 року, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Разом з тим, як вбачається з Витягу з Державного реєстру правочинів, сформованого 27 грудня 2007 року, право власності на земельну ділянку площею 0,25га, та розташованого на ній житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 27 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В., за реєстровими номерами 12314, 12317.

Як на підставу вимог про звернення стягнення на вказане вище нерухоме майно приватний виконавець посилається на те, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,25га, та розташований на ній житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 27 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В., за реєстровими номерами 12314, 12317, проте, боржник всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєстрував право власності на вказане майно. Враховуючи, що у боржника відсутні грошові кошти на рахунках та рухоме майно, достатні для виконання рішення, а розмір заборгованості за виконавчим документом, сукупно з основною винагородою приватного виконавця та витратами виконавчого провадження складають 2 215 164,40грн., звернення стягнення на вказаний будинок і земельну ділянку, на якій він розташований, буде відповідати обсягу вимог за рішенням.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень частини 1 статті 28 вказаного Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Колегією суддів встановлено, що приватним виконавцем було своєчасно направлено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2021 року, на адресу, яка зазначена у виконавчому листі: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією квитанції про поштове відправлення та супровідного листа.

Таким чином, боржник ОСОБА_1 був належним чином обізнаний про відкрите виконавче провадження щодо нього. Разом з тим, матеріали справи не місять доказів, що боржник з`являвся на виклики приватного виконавця, подав декларацію про свої доходи, і т.і.

Статтею 10 Закону передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами 1, 2, 6 Закон передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст.50 Закону, відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно ч.1 ст.53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно ч.ч.4 та 7 ст.51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.
Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку» також передбачено право сторін договору іпотеки визначити інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Так, державний виконавець у своїй заяві порушує питання про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме, на земельну ділянку площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що набуті ним на підставі договорів купівлі-продажу від 27 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В.

За змістом ч.10 ст.440 ЦПК України судом вирішується питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, укладені 27 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровими №12314, 12317, вбачається, що ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 27 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6/4/26/2007/840-К/1023, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 141 229 доларів США в порядку та умова передбачених цим договором строком до 10 грудня 2032 року.

Поміж іншого, в забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 27 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №6/4/26/2007/980-І/1024, згідно умов якого останній передав в іпотеку Банку нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи також свідчать, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом укладання договорів купівлі продажу від 27 грудня 2007 року, разом з тим, не зареєстрував його у встановленому законом порядку, що позбавляє державного виконавця вчиняти дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а саме звернути стягнення на зазначене нерухоме майно. А враховуючи, що судове рішення боржником не виконане, а приватний виконавець зобов`язаний вжити всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, наявні підстави для задоволення подання останнього.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано за ним.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Виходячи зі змісту п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи, що при постановлені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2021 року - скасувати.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку стягувач - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності не яке не зареєстровано в установленому законом порядку - земельну ділянку площею 0,25га та розташований на ній житловий будинок загальною площею 309,3кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що набуті ним на підставі договорів купівлі-продажу від 27 грудня 2007 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (місцезнаходження: м. Харків, м-н Конституції, буд.21/2, оф.3-А) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 475,80грн. (чотириста сімдесят п`ять гривень 80коп.).

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий -                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді -                                                                        О.Ю. Тичкова

                                                                               О.В. Маміна