ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року 
м. Черкаси   

Справа № 707/252/22		
Провадження № 22-ц/821/1274/22		
категорія: 302050000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
секретаря: Винник І. М., 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Черкаської міської ради, Будищенської сільської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2022 року у справі за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Черкаської міської ради, Будищенської сільської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора з одночасним припиненням права власності, у складі головуючої судді Тептюка Є. П.,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Черкаської міської ради, Будищенської сільської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради звернулась в суд із даним позовом.
Свій позов мотивує тим, що 17.07.2019 державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Рацківської сільської ради Цьопою Б. А. прийнято рішення № 47820468 провести державну реєстрацію, на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 32430803 про право власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 , 10.09.2019 вказаним державним реєстратором прийнято рішення № 48601567, на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 48601567, на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 33151405 про право власності ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважає, що вказані рішення державного реєстратора від 17.07.2019 № 47820468 та від 10.09.2019 № 48601567 є незаконними та підлягають скасуванню.
Так, міська база відпочинку вчителів у АДРЕСА_1 , створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих № 314 від 07.05.1969. 
Згідно рішення Черкаського обласного виконавчого комітету від 10.06.1980 № 358, Черкаському обласному комітету профспілки працівників освіти, вищої школи і наукових установ під існуючу базу відпочинку «Дніпро» за рахунок земель управління захисних споруд на Кременчуцькому водосховищі Черкаського району відведена земельна ділянка під базу відпочинку вчителів.
Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 28.10.1994 «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради під базу відпочинку була надана земельна ділянка 1,67 га у межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району.
Державний акт на право постійного користування землею, площею 1,67 га для розміщення бази відпочинку, 22.09.1995 виданий Управлінню освіти Черкаського міськвиконкому.
Згідно з інформацією, відображеною у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витязі з технічної документації про нормативно-грошову оцінку, дана ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, вид використання – під базу відпочинку вчителів.
Із рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» вбачається, що комплекс будівель у АДРЕСА_1 , знаходиться у власності Черкаської міської ради, оперативному управлінні – Управління освіти Черкаського міськвиконкому.
Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3408 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» комплекс будівель у АДРЕСА_1 , знаходиться в оперативному управлінні Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради.
Рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3419 «Про визначення балансоутримувачів комунального майна м. Черкаси» вказане майно закріплено на балансовому обліку Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та комунальних закладів освіти міста.
Постановою ВС від 24.07.2019 залишено без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 707/376/14-ц, якими задоволено позов Черкаської міської ради до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» та ряду фізичних осіб про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно за вказаними особами на об`єкти, що входять до цілісного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, на момент здійснення реєстрації права власності на спірні будинки за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прилюдні торги, проведені 05.10.2012, було визнано недійсними. Таким чином правочин, на підставі якого відповідачам видано свідоцтва про право власності, визнано недійсним. Як наслідок, посвідчуванні документи втратили свою силу.
До того ж, із Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 25.02.2011, виданого виконкомом Свидівоцької сільської ради Черкаського району, вбачається, що обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» будинки відпочинку Я-2, Ц не належали, як наслідок не могли бути відчужені на прилюдних торгах. 
Вказане узгоджується із рішенням Свидівоцької сільської ради від 26.05.2010 № 76 «Про надання дозволу обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», п. 1 якого доручено КП «ЧООБТІ» провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності обслуговуючому кооперативу «Дніпро-2003» на нерухоме майно (комплекс будинку відпочинку), що знаходиться в АДРЕСА_1 , згідно технічної документації. 
Будинки відпочинку Я-2, Ц у зазначеному переліку відсутні.
Відповідно до п. 1.3 Договору № 24-0100/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 18.09.2012, укладеного між ВДВС Черкаського РУЮ та Черкаською філією ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», на прилюдні торги передається нерухоме майно, до якого будинки відповідачів не входили.
Згідно з інформаційним повідомленням про торги від 19.09.2012 № 454502 майно відповідачів не вказано.
Як убачається із копії Журналу учасників торгів, наявної у матеріалах цивільної справи № 2320/3310/12 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» про визнання прилюдних торгів недійсними, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 для участі у прилюдних торгах не реєструвалися та лоти, будинки відпочинку Я-2, Ц, – відсутні.
Крім того, у матеріалах зазначеної вище справи наявне Свідоцтво про право власності з ідентичними реквізитами: від 17.10.2012 № 2-1875, згідно з яким державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д. М. посвідчив, що громадянину ОСОБА_5 належить право власності на майно, яке складається із вбиральні літ. «Ц'» за адресою: АДРЕСА_1 .
Також наявне Свідоцтво про право власності з ідентичними реквізитами: від 17.10.2012 № 2-1829, згідно з яким державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д. М. посвідчив, що громадянці ОСОБА_6 належить право власності на майно, яке складається із вбиральні літ. «F'» за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, згідно Журналу учасників торгів, акту виконаних робіт та протоколу проведення прилюдних торгів, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійсно брали участь у даних торгах і стали переможцями при відчуженні будинків відпочинку літ. «Ц'» та літ. «F'».
Водночас, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2015 у справі № 707/376/14-ц прилюдні торги з яких відчужено вказане майно визнано недійсними, свідоцтва про право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнано недійсними та скасовано, а рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.10.2020, залишеним без змін в цій частині судом апеляційної інстанції, у справі № 707/219/20, зобов`язано вказане майно повернути Черкаській міській раді, як безпідставно набуте.
ОСОБА_2 , за якою здійснено реєстрацію права власності на будинок Я-2, подала до комунального підприємства витяг з протоколу № 4 засідання правління ОК «Дніпро-2003» від 18.12.2016 про надання їй дозволу на реконструкцію будинку Я-1, що стало підставою для будівництва будинку Я-2.
Прокурор також зазначає, що обслуговуючий кооператив «Дніпро-2003» не є власником спірного майна, а тому відповідачі, як члени кооперативу, не можуть бути на законних підставах наділені вказаним правом.
Вказує, що у свідоцтвах про право власності ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2 та ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц містяться неправдиві відомості. 
Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.01.2012 у справі № К/9991/34858/11 за позовом Департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради до виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району про скасування рішення та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлено, що майно бази відпочинку належить до комунальної власності міста та складає 54 літні будинки та господарські споруди, які перебувають на балансах загальноосвітніх навчальних закладів. Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району не враховано право користування Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності Черкаської міської ради перебуває комплекс бази відпочинку вчителів, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності Черкаської міської ради щодо спірного майна бази будинків відпочинку було предметом численних судових спорів та неодноразово підтверджувалось рішеннями судів різних інстанцій, отже державна реєстрація права власності відповідачів на дачні будинки у комплексі будівель у АДРЕСА_1 є протиправною.
Просить скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.07.2019 № 47820468, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 32430803 про право власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1874133571101, з одночасним припиненням за нею права власності на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.09.2019 № 48601567, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 33151405 про право власності ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910731971249, з одночасним припиненням за нею права власності на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, просив стягнути на користь Черкаської обласної прокуратури з відповідачів по справі судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 4962 грн, а саме по 2481 грн з кожного.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2022 року позов заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Черкаської міської ради, Будищенської сільської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради задоволено повністю.
Скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.07.2019 № 47820468, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 32430803 про право власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1874133571101, з одночасним припиненням за нею права власності на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.09.2019 № 48601567, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 33151405 про право власності ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910731971249, з одночасним припиненням за нею права власності на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто на користь Черкаської обласної прокуратури з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 4962,00 грн, а саме по 2481,00 грн з кожного.
Рішення суду мотивоване тим, що державним реєстратором Рацівської сільської ради Цьопою Б. А. при прийняття рішення про державну реєстрацію та проведенні самої державної реєстрації не були дотримані вимоги чинного на той час законодавства, оскільки не був проведений весь комплекс дій, які покладені на реєстратора ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Судом зазначено, що станом на день проведення реєстрації спірне майно вже було зареєстровано за Черкаською міською радою, свідоцтва, які були підставою проведення реєстрації були скасовані. З укладеного 01.06.2003 між міським Управлінням освіти Черкаського міського виконавчого комітету та громадським об`єднанням «Дачний кооператив Дніпро» договору про спільну діяльність громадське об`єднання «Дачний кооператив Дніпро» і ОК «Дніпро-2003» як правонаступник цього об`єднання не набули права власності на комунальне майно Черкаської міської ради, оскільки умови договору не передбачали цього, тому голова правління ОСОБА_7 не мав права надавати відповідачам довідки про наявність у них права власності на спірне нерухоме майно.
Жодних доказів на підтвердження наявності підстав для набуття відповідачами права власності на спірні об`єкти суду не надано.
Суд дійшов висновку про доведення порушеного права Черкаської міської ради оскарженими діями, вчиненими державним реєстратором Цьопою Богданом Анатолійовичем та, що оскаржувані рішення підлягають до скасування з одночасним припиненням за відповідачами права власності на спірне нерухоме майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 19 серпня 2022 року, ОСОБА_2 , вважаючи, що оскаржуване рішення є незаконним, ухваленим при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2022 року в частині задоволення позовних вимог, заявлених до неї, та ухвалити нове рішення, яким у цій частині позову повністю відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що у даному позові ставиться питання про припинення її права власності на майно, вартість якого перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа не може розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження.
Проте, суд першої інстанції вказаної обставини не врахував та, судячи з матеріалів справи, її клопотання про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні взагалі не розглядав.
Зазначає, що прокурор робить лише припущення того, що у її свідоцтві містяться неправдиві відомості, воно видано на підставі торгів, які визнані судом недійсними. Але припущення позивача стосовно неправдивості відомостей, вказаних у свідоцтві про право власності, нічим не обґрунтовані.
Вважає, що позивач спочатку повинен був довести підставу для припинення її права власності на об`єкт нерухомого майна, а вже потім вимагати скасування рішення про державну реєстрацію цього права, на що не звернув уваги суд першої інстанції.
На думку скаржника, без визнання її свідоцтва про право власності недійсним, або ж без визнання недійсними, протиправними документів, на підставі яких воно було видано, не було підстав для скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на її майно.
Також зазначає, що вона не повинна нести відповідальність за дії державного реєстратора.

Фактичні обставини справи

Міська база відпочинку вчителів у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області по вул. Дахнівська, 9, створена у 1969 році на підставі рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих № 314 від 07.05.1969.
Відповідно до рішення Черкаського обласного виконавчого комітету від 10.06.1980 № 358, Черкаському обласному комітету профспілки працівників освіти, вищої школи і наукових установ під існуючу базу відпочинку «Дніпро» за рахунок земель управління захисних споруд на Кременчуцькому водосховищі Черкаського району відведена земельна ділянка під базу відпочинку вчителів (т. 1 а.с. 79).
Згідно з рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 28.10.1994 «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» Відділу освіти виконкому Черкаської міської ради під базу відпочинку була надана земельна ділянка 1,67 га у межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району (т.1 а.с. 81).
Державний акт на право постійного користування землею площею 1,67 га для розміщення бази відпочинку 22.09.1995 виданий Управлінню освіти Черкаського міськвиконкому, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.06.2020 (т.1 а.с. 82, 85).
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.06.2020 та Витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку, дана земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, вид використання – під базу відпочинку вчителів (т.1 а.с. 84, 86).
23 квітня 2003 року Черкаська районна державна адміністрація провела державну реєстрацію громадського об`єднання «Дачний кооператив «Дніпро» як юридичної особи.
Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» комплекс будівель у с. Свидівок, Черкаського району Черкаської області на вул. Дахнівська, 9 знаходиться в оперативному управлінні Управління освіти Черкаського міськвиконкому (т.1 а.с. 93-94).
Між міським Управлінням освіти Черкаського міськвиконкому та громадським об`єднанням «Дачний кооператив «Дніпро» 01.06.2003 укладено Договір про спільну діяльність. Правонаступником вказаного громадського об`єднання є Обслуговуючий кооператив «Дніпро -2003». Вказаний правочин став передумовою для оскарження кооперативом права власності Черкаської міської ради на комплекс будівель і споруд, розташованих за адресою: вул. Дахнівська , 9, с. Свидівок Черкаського району (т. 1 а. с. 117).
Рішенням виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району від 26 травня 2010 року № 76 «Про надання дозволу ОК «Дніпро 2003» на оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» вирішено доручити КП «ЧООБТІ» провести реєстрацію та видати свідоцтво про право власності ОК «Дніпро 2003» на нерухоме майно (комплекс будинків відпочинку), згідно технічної документації; свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 27.12.2005 погасити. На підставі даного рішення видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 25 лютого 2011 року, відповідно до якого ОК «Дніпро 2003» є власником комплексу нерухомого майна бази відпочинку вчителів «Дніпро» по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 45-47).
Вищим адміністративним судом України 18.01.2012 року винесено ухвалу у справі № К/9991/34858/11 за позовом Департаменту освіти та гуманітарної політики виконавчого комітету Черкаської міської ради до виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району про скасування рішення та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлено, що майно бази відпочинку належить до комунальної власності міста та складає 54 літні будинки та господарські споруди, які перебувають на балансах загальноосвітніх навчальних закладів. При цьому судом встановлено, що виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району не враховано право користування Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку (т.1 а.с. 118-120).
Черкаською міською радою 12.06.2018 прийнято рішення № 2-3419 «Про визначення балансоутримувачів комунального майна м. Черкаси», відповідно до якого в розділі «Майнові комплекси закладів освіти, що перебувають на балансовому обліку Централізованих бухгалтерій департаменту освіти та гуманітарної політики» визначено, що Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради є балансоутримувачем «Цілісного майнового комплексу нерухомого майна бази відпочинку вчителів» за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 9 (т.1 а.с. 145-149).
Рішенням Черкаської міської ради від 12.06.2018 № 2-3408 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 № 3-531 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» визначено, що комплекс нерухомого майна бази відпочинку вчителів, що знаходиться за адресою по вул. Дахнівська, 9 в с. Свидівок, Черкаського району знаходиться в оперативному управлінні Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (т.1 а.с. 150-156).
Право власності Черкаської міської ради на комплекс будівель та споруд підтверджується і рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.08.2020, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, у справі № 925/111/20 за позовом обслуговуючого кооперативу «Дніпро-2003» до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, зокрема Черкаська міська рада, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними дій та скасування запису про державну реєстрацію права власності за Черкаською міською радою на комплекс бази відпочинку вчителів (т.1 а.с. 123-127).
02.10.2018 було зареєстроване право на спірне майно за Черкаською міською радою. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.06.2020 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції у справі № 925/111/20, за позовом обслуговуючого кооперативу «Дніпро-2003» було відмовлено у скасуванні запису про реєстрацію на спірне майно за Черкаською міською радою (т.1 а.с. 89-92).
Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у справі № 707/376/14-ц постановою від 24.07.2019 прийнято рішення, яким залишено без змін рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10.12.2015 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24.01.2017, якими визнано недійсними прилюдні торги, проведені 05.10.2012 на підставі договору № 24-0100/12 від 18.09.2012 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнано недійсними та скасовано свідоцтва, якими посвідчено право власності на майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 121-122).
Рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.07.2019 року № 47820468, здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 32430803 про право власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1874133571101 (т.1 а.с. 27-28).
Підставами для проведення даної реєстрації ОСОБА_8 заначив: довідка видана обслуговуючим кооперативом «Дніпро-2003» 48/01.10 від 01.10.2018 та свідоцтво на право власності видане 17.10.2012 нотаріусом Дмитренком Д. М. за № 2-1875.
Рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.09.2019 року № 48601567, здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 33151405 про право власності ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910731971249 (т.1 а.с. 29-30).
Підставами для проведення даної реєстрації ОСОБА_8 заначив: технічний паспорт, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 22.10.2018, видавник: КП «ЧООБТІ», свідоцтва на право власності видані 17.10.2012 нотаріусом Дмитренком Д. М. за № 2-1829 та довідка видана обслуговуючим кооперативом «Дніпро-2003» №46/07.09 від 07.10.2018.
З реєстраційної справи вбачається, що державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д. М. посвідчив, що громадянину ОСОБА_5 належить право власності на майно, яке складається із вбиральні літ. «Ц'» за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно видав Свідоцтво про право власності на майно придбане з прилюдних торгів, зареєстровано в реєстрі за №2-1875 від 17.10.2012 (т.1 а.с. 219-223).
Згідно Свідоцтва про право власності громадянці ОСОБА_6 належить право власності на майно, яке складається із вбиральні літ. «F'» за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбано нею з прилюдних торгів, зареєстроване в реєстрі за №2-1829 від 17.10.2012 (т.1 а.с. 224-229).
При цьому, згідно Журналу учасників торгів, акту виконаних робіт та протоколу проведення прилюдних торгів, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійсно брали участь у даних торгах і стали переможцями при відчуженні будинків відпочинку літ. «Ц'» та літ. «F'» (т. 1 а.с. 32-38).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.
При цьому суд керувався положеннями п. 4 ч. 4 ст. 19 та ч. 2 ст. 274 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), становить фундаментальний принцип, та має на увазі зокрема право на «усне слухання». При цьому право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 24, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Крім того, ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ст. 6 Конвенції гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.
Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору є скасування рішення державного реєстратора з одночасним припиненням права власності, тобто ставиться питання про скасування реєстрації права власності відповідачів на майно, а саме будинки відпочинку.
При цьому, 19 липня 2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.
Подача вказаного клопотання свідчить про її бажання захищати свою позицію, а також про те, що результати розгляду справи мають суттєве значення для неї.
Однак, вказане клопотання відповідача ОСОБА_2 залишилось не розглянутим.
Крім того, суд першої інстанції, вказуючи на пріоритет у швидкому вирішенні, здійснював розгляд даної справи протягом тривалого часу, а саме з 18.02.2022 по 22.07.2022.
При цьому, суд розглядав справу не лише за наявними матеріалами справи, а за клопотанням позивача витребовував нові докази, які надійшли до суду 16.05.2022 та які враховані ним при вирішення справи по суті та з якими не були ознайомлені сторони по справі.
Виходячи із вищевикладеного, апеляційний суд, враховуючи складність справи, необхідність збору доказів в процесі її розгляду, значення справи для сторін, значний суспільний інтерес, адже ставиться питання про захист прав територіальної громади та клопотання відповідача про розгляд справи у загальному провадженні, дійшов висновку, що вказаний позов підлягав розгляду за правилами загального позовного провадження, що не врахував суд першої інстанції чим порушив норми процесуального права.
Згідно положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є, в тому числі, порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
З огляду на приписи п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Щодо розгляду справи по суті, апеляційний суд виходить з наступних підстав.
Звертаючись в суд із даним позовом, прокурор, в інтересах держави в особі Черкаської міської ради та Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, стверджував, що державна реєстрація права власності відповідачів на дачні будинки у комплексі будівель за адресою:АДРЕСА_1  за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є протиправною та порушує право власності законного власника Черкаської міської ради, що свідчить про необхідність скасування відповідних рішеннь державного реєстратора та, власне, проведеної державної реєстрації права власності відповідачів.
Суд звертає увагу, що підставами набуття відповідачами права власності на спірне майно зазначено саме у Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: Свідоцтво на право власності виданих 17.10.2012 нотаріусом Дмитренком Д. М. за № 2-1875 ( ОСОБА_1 ) та за № 2-1829 ( ОСОБА_2 ), та довідки видані обслуговуючим кооперативом «Дніпро-2003» № 48/01.10 від 01.10.2018 ( ОСОБА_1 ) та № 46/07.09 від 07.10.2018 ( ОСОБА_2 ). У ОСОБА_2 ще зазначено технічний паспорт, серія та номер: 1084, 1326, 1330, 1331, виданий 22.10.2018, видавник: КП «ЧООБТІ».
Із встановлених матеріалів вбачається, що питання щодо права власності на комплекс бази відпочинку вчителів за адресою:АДРЕСА_1 неодноразово вирішувалось в судовому порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судовими рішеннями, які набрали законної сили встановлено, що власником бази відпочинку вчителів за адресою: АДРЕСА_1 є саме Черкаська міська рада.
05.10.2012 на підставі договору № 24-0100/12 від 18.09.2012 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, проведені прилюдні торги на майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 . 
За результатами вказаних прилюдних торгів, державний нотаріус Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренко Д. М. посвідчив громадянину ОСОБА_5 право власності на майно, яке складається із вбиральні літ. «Ц'» та громадянці ОСОБА_6 право власності на майно, яке складається із вбиральні літ. «F'» за адресою: АДРЕСА_1 та видав Свідоцтва про право власності на майно придбане з прилюдних торгів, зареєстровані в реєстрі за № 2-1875 від 17.10.2012 та зареєстроване в реєстрі за № 2-1829 від 17.10.2012 відповідно.
Проте, вказані прилюдні торги, на підставі яких і були видані приведені свідоцтва про право власності, в судовому порядку визнано недійсними.
Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.009.2019 вбачається, що однією з підстав виникнення у відповідачів права власності на спірне майно є саме видані державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренком Д. М. свідоцтва за результатами проведення прилюдних торгів, проте не відповідачам, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в тому числі також скасовані рішенням суду. 
Суд першої інстанції вірно встановив, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не брали участі у прилюдних торгах, вказану обставину підтверджує і ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, проте однією з підстав набуття ними оспорюваного права власності стали саме вищевказані торги.
Ще однією з підстав набуття відповідачами права власності на спірне майно стали довідки ОК «Дніпро-2003» про їх членство в кооперативі.
Договір про спільну діяльність, на підставі якого ОК «Дніпро-2003», як правонаступник ГО «Дачний кооператив Дніпро», нібито набув права власності, взагалі не передбачає переходу права власності на будинки відпочинку, його стороною є балансоутримувач нерухомого майна комунальної власності та громадське об`єднання, а право розпорядження об`єктами комунальної власності є виключно у відповідної територіальної громади в особі міської ради, як органу місцевого самоврядування, яка не була стороною договору про спільну діяльність (рішення Господарського суду Черкаської області від 26.08.2020, залишене без змін Постановою північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 у справі № 925/11/20).
Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 , на підставі дозволу ОК «Дніпро-2003» від 18.12.2016, здійснила реконструкцію будинку відпочинку та отримала 22.10.2018 технічний паспорт на будинок відпочинку Я-2, серія та номер: 1084, 1326, 1330, 1331, виданий 22.10.2018, видавник: КП «ЧООБТІ», тобто відповідна перебудова та фактична зміна майна з боку даного відповідача проведена без згоди та погодження із законним власником.
Отже, ОК «Дніпро-2003» не є власником спірного майна, а тому видані ним довідки про членство у кооперативі, дозволи на реконструкцію спірного майна не можуть бути підставою для набуття права власності в подальшому.
Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абз. 4 ч. 5 ст. 3 зазначеного Закону).
Тобто, державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої заінтересованою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на час реєстрації, державний реєстратор, зокрема:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;
4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Частиною 2 ст. 18 зазначеного Закону встановлено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. 
Частиною 3 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
З аналізу змісту ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній у 2019 році, коли було проведено оспорювану в цій справі державну реєстрацію права власності відповідачів, вбачається, що при проведенні державної реєстрації права власності та інших речових прав щодо нерухомого майна державному реєстратору надаються такі документи: договір про право власності на нерухоме майно; рішення суду про таке право власності; свідоцтво про право власності, про право на спадщину чи про придбання майна на прилюдних торгах; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01.01.2013; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 10 цього ж Закону в редакції на час проведення спірної державної реєстрації у 2019 році, встановлено, що державний реєстратор при проведенні державної реєстрації прав встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Згідно ст. 338 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.
Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції в цій справі вірно вказав, що державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопа Б. А., здійснюючи у липні та вересні 2019 року державну реєстрацію прав власності відповідачів на нерухоме майно, не перевірив, як передбачено вимогами ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявну суперечність між зареєстрованим правом власності на спірне майно за Черкаською міською радою та правами, про які заявляють відповідачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не взяв до уваги дані Державного земельного кадастру, відповідно до яких земельна ділянка, на якій знаходилося нерухоме майно відповідачів, мала використовуватися під базу відпочинку вчителів, а не для особистого використання громадянами, дані Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому наявні рішення щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
Щодо доводів скаржника, що вона є дорбросовіним неабувачем, а тому відсутні підстави для задоволення позову, то слід зазначити, що ч. 4 ст. 390 ЦК України передбачено право добросовісного набувача (володільця майна) залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.
Такі вимоги, які б у разі належного обґрунтування законності проведення перебудови спірного нерухомого майна могли бути способом захисту прав відповідача на здійснені поліпшення майна, в даній справі перед судом не порушувалися та не були предметом судового розгляду.
Крім того, реєстрація права власності за відповідачем ОСОБА_2 на перебудову не тягне зміни в попередньо зареєстрованому праві міської ради на майно, що зазнало перебудови поза волею власника, що також вбачається з відповідних даних реєстру про зареєстровані права міської ради та ОСОБА_2 у цій справі.
Посилання скаржника ОСОБА_2 на те, що прокурор не доказав, а суд позбавив її права власності на майно, не вказавши підстави, згідно вимог ст. 346 ЦК України, оцінюється судом критично, адже предметом перевірки в даній справі була законність реєстрації за відповідачами права власності на майно та скасування фактичної підстави для цього - відповідних свідоцтв про право власності, а не вимоги про припинення права власності, що має інше правове регулювання.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).
Вказівка скаржника на те, що суд у 2022 році врахував дані реєстру з права власності за 10.12.2017 роки, де спірне майно належить ОК «Дніпро-2003» є необґрунтованою, оскільки скаржник не довів, що відповідні дані реєстру свідчать про існування інших фактичних обставин у цій справі, ніж встановлені судом.
Доводи, що спірне майно набуте правомірно, а тому таке майно не може бути витребуване в порядку ст. 388 ЦК України, апеляційним судом відхиляються, оскільки в даній справі не вирішуються позовні вимоги про витребування майна, а встановлюється те, чи були законні підстави для державної реєстрації права власності відповідачів на спірне нерухоме майно.
Щодо права звернення прокурора із даним позовом, то слід зазначити, що ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.
Згідно ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абз. 3 та 4 ч.4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.
Отже за обставин цієї справи прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта (Черкаську міську раду, Будищенську сільську раду, Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради), коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює, що мало місце згідно листа прокуратури від 16.12.2021 (т.1 а.с. 134-137).
Листом від 24.12.2021 Черкаська міська рада проінформувала Черкаську обласну прокуратуру про те, що заходи відповідного реагування, у тому числі представницького характеру, не вживалися і не планувалися. Таку ж інформацію прокуратурою було отримано згідно листа Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради від 22.12.2021.
Отже, за відсутності належного реагування повноважних державних органів по зверненню до суду із відповідними вимогами про скасування незаконного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та скасування державної реєстрації такого права, прокурор правомірно звернувся в суд в інтересах держави в особі Черкаської міської ради, Будищенської сільської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради у цій справі до суду, що скаржником в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції з їх оцінкою.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Оскільки судом першої інстанції рішення постановлено з порушенням норм процесуального права, яка є обов`язковою підставою для скасування рішення, таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про задоволення позову, тому слід стягнути на користь Черкаської обласної прокуратури з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 4962,00 грн, а саме по 2481,00 грн з кожного.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 липня 2022 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Черкаської міської ради, Будищенської сільської ради, Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора з одночасним припиненням права власності задовольнити повністю.
Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.07.2019 № 47820468, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 32430803 про право власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1874133571101, з одночасним припиненням за нею права власності на будинок відпочинку Ц, за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Цьопи Б. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.09.2019 № 48601567, на підставі якої здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за № 33151405 про право власності ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права ОСОБА_2 на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910731971249, з одночасним припиненням за нею права власності на будинок відпочинку Я-2, за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути на користь Черкаської обласної прокуратури з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 4962,00 грн, а саме по 2481,00 грн з кожного.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 24 жовтня 2022 року.

Головуючий         Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко