РІШЕННЯ
Іменем України

16 листопада 2022 року 
м. Київ
справа №9901/272/21
адміністративне провадження № П/9901/272/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Єресько Л.О.,  Жука А.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог та стислий виклад позиції позивача
У липні 2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» (далі - «ТОВ Котнар-М»», «Товариство») подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої ради правосуддя (далі також - «ВРП»), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ВРП, яка полягає в незаконному ухиленні від здійснення впродовж більше одного року розгляду дисциплінарних скарг Товариства на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 , поданих відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і Закону України «Про Вищу раду правосуддя»;
- зобов`язати ВРП вчинити усі передбачені законом дії щодо прийняття до розгляду і розгляд скарг та проведення дисциплінарного провадження стосовно судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 , починаючи з попередньої перевірки скарги Товариства від 25 січня 2021 року №15/01.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого входить, зокрема, розгляд скарг щодо дисциплінарних проступків суддів в межах дисциплінарних проваджень, а також притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав, допустив бездіяльність щодо здійснення розгляду та вирішення трьох скарг позивача.
Так, позивач зазначає, що суддею Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 при розгляді справи №910/12006/17 й ухвалення у ній рішення було допущено порушення норм матеріального і процесуального права, а також порушення принципів рівності прав учасників процесу, змагальності сторін тощо, що, на переконання позивача, відповідає ознакам складу дисциплінарного проступку судді та стало підставою для подання дисциплінарних скарг до ВРП.
ТОВ «Котнар-М» вказує, що першу скаргу до ВРП щодо притягнення судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності Товариство подало 20 грудня 2017 року. Позивач зауважує, що ця скарга не була розглянута ні у встановлений строк, ні загалом. Поряд з цим, зазначає, що розгляд цієї скарги все ж відбувся 27 грудня 2019 року шляхом постановлення ухвали №3657/1дн/15-19 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження, тобто у строк більше 1 року, що свідчить про порушення ВРП розумних строків розгляду дисциплінарної скарги. До того ж, зауважує, що копію вказаної ухвали позивач отримав 28 січня 2020 року.
У період відсутності відомостей про результат розгляду скарги позивача від 20 грудня 2017 року, ним було подано повторно скаргу до ВРП щодо притягнення судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності №94/01 від 30 серпня 2019 року. Позивач зазначає, що ВРП не повідомило його про розгляд цієї скарги станом на день звернення до суду з цим позовом.
Позивач також зазначає, що не погодившись із мотивами постановленої ухвали від 27 грудня 2019 року, втретє подав скаргу щодо притягнення судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності №15/01 від 25 січня 2021 року, яку направив до ВРП 26 січня 2021 року. Товариство стверджує, що так і не отримало результату розгляду цієї скарги, що також свідчить, на його думку, про допущення ВРП протиправної бездіяльності щодо розгляду і вирішення цієї дисциплінарної скарги.
Вважаючи свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з метою їхнього захисту та відновлення.
Стислий виклад позиції інших учасників справи
Представником ВРП 25 серпня 2021 року подано відзив на позовну заяву Товариства.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить Суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їхню безпідставність і необґрунтованість.
В підтвердження своєї правової позиції відповідач зазначає, що дійсно 27 грудня 2017 року до ВРП надійшла дисциплінарна скарга ТОВ «Котнар-М» від 20 грудня 2017 року щодо притягнення судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (єдиний унікальний номер справи 1037/3/13-17). Згідно протоколу автоматизованого розподілу матеріалів від 28 грудня 2017 року для попередньої перевірки цієї дисциплінарної скарги  визначено члена ВРП Бойка А.М . З підстав закінчення повноважень члена ВРП Бойка А.М. ця скарга була передана до провадження члена ВРП Фоміна І.Ю. протоколом від 5 червня 2019 року. З підстав закінчення повноважень і у члена ВРП Фоміна І.Ю. ця скарга була передана до провадження члена ВРП Шапрана В.В. протоколом від 7 листопада 2019 року.
Тобто, як зазначає відповідач,  у провадженні члена ВРП Шапрана В.В. скарга ТОВ «Котнар-М» перебувала лише з 7 листопада 2019 року.
До того ж, за результатом здійснення попередньої перевірки скарги ТОВ «Котнар-М» від 20 грудня 2017 року членом ВРП Шапраном В.В. було встановлено, що скарга подана та підписана адвокатом Мушак К.М., проте у скарзі зазначено лише номер і дату свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю цього представника, і не долучено документів, що підтверджують її право на надання правової допомоги ТОВ «Котнар-М», зокрема, права на подання від його імені та в його інтересах скарги до ВРП.
З цих підстав член ВРП Шапран В.В. дійшов висновку про залишення без розгляду та повернення скаржнику ТОВ «Котнар-М» дисциплінарної скарги від 20 грудня 2017 року, подану адвокатом Мушак К.М., про що постановив ухвалу від 6 грудня 2019 року №8064/0/18-19.
Тобто, згідно відзиву відповідача, розгляд і вирішення дисциплінарної скарги Товариства від 20 грудня 2017 року відбувся 6 грудня 2019 року, а не 27 грудня 2019 року як стверджує позивач, а її результатом є залишення без розгляду та повернення скаржнику скарги, а не відмова у відкритті дисциплінарного провадження, як стверджує позивач.
До того ж, відповідач наголошує, що ухвала від 27 грудня 2019 року, на яку покликається позивач в обґрунтування бездіяльності із розгляду своєї першої скарги, стосується зовсім інших скарг цього Товариства (від 14 вересня 2017 року і від 31 серпня 2018 року), які не є предметом розгляду в межах цієї справи. До того ж, зазначає, що копію ухвали від 27 грудня 2019 року було направлено позивачу рекомендованим листом від 16 січня 2020 року.
Стосовно дисциплінарної скарги Товариства №94/01 від 30 серпня 2019 року відповідач взагалі наполягає на тому, що таку скаргу не отримував, а отже факту бездіяльності щодо її розгляду не існує.
Стосовно дисциплінарної скарги Товариства №15/01 від 25 січня 2021 року за підписом засновника ОСОБА_6 ВРП визнає, що отримала її 1 лютого 2021 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між членами ВРП від 1 лютого 2021 року цю дисциплінарну скаргу передано для попередньої перевірки члену ВРП Говорусі В.І .
Здійснивши попередню перевірку скарги, член ВРП Говоруха В.І. дійшов висновку, що подана вона і підписана засновником ОСОБА_6 , проте до скарги не було долучено документів, які б свідчили про наявність у засновника Товариства статусу адвоката. Ухвалою члена ВРП Говорухи В.І. від 3 лютого 2021 року №566/0/18-21 указану скаргу Товариства залишено без розгляду та повернуто скаржнику. Указана ухвала була направлена позивачу рекомендованим листом від 17 лютого 2021 року разом з матеріалами дисциплінарної скарги, проте конверт повернувся «за закінченням строку зберігання поштового відправлення».
Тобто, відповідач стверджує, що скаргу Товариства від 25 січня 2021 року ВРП розглянула 3 лютого 2021 року, що свідчить про безпідставність доводів позивача про допущення відповідачем бездіяльності щодо її розгляду.
2 вересня 2021 року на адресу Верховного Суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій Товариство виклало ті ж самі обставини, що і у своїй позовній заяві, нових аргументів не зазначило.
Рух справи у суді першої інстанції
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 липня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії    суддів: Мартинюк Н.М. (головуючий суддя), Данилевич Н.А., Єресько Л.О., Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М.
Верховний Суд у складі головуючого судді Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. ухвалою від 13 липня 2021 року позовну заяву ТОВ «Котнар-М» залишив без руху, з підстав наявності у ній недоліків.
27 липня 2021 року від представника Товариства надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, з якої вбачається належне виконання ухвали Суду від 13 липня 2021 року. 
Верховний Суд у складі головуючого судді Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. ухвалою від 30 липня 2021 року відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 15 вересня 2021 року на 11:00 год у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5, про що повідомив учасників процесу.
Верховний Суд відклав розгляд цієї справи на 17 листопада 2021 року на підставі ухвали Суду від 27 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року забезпечено участь представника ВРП у судовому засіданні, призначеному на 17 листопада 2021 року о 11:00 год, і подальших судових засіданнях у справі №9901/272/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів відповідно до вимог Положення про ЄСІТС. Проте, з підстав неявки представника позивача у судове засідання, розгляд справи було відкладено.
У судовому засіданні від 8 грудня 2021 року Суд протокольною ухвалою витребував у ТОВ «Котнар-М» докази направлення до ВРП всіх трьох скарг, про бездіяльність щодо розгляду яких зазначає позивач у позовній заяві. Проте, представник позивача таких доказів Суду станом на дату розгляду цієї справи не надав.
Також, у судовому засіданні від 8 грудня 2021 року Суд протокольною ухвалою витребував у ВРП докази направлення позивачу відповіді по скарзі від 25 січня 2021 року. На виконання вимог ухвали Суду 23 грудня 2021 року відповідач надав на адресу Верховного Суду витребовувані докази.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Подальшими аналогічними Законами строк дії воєнного стану продовжувався.
З цих підстав, а також у зв`язку із встановленням особливого режиму роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану введеного наказом Голови Верховного Суду від 2 березня 2022 року №29/0/8-22, розгляд цієї справи 30 березня 2022 року не відбувся.
У подальшому, ухвалою від 14 липня 2022 року було призначено розгляд цієї справи на 27 липня 2022 року.
21 липня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання ВРП про розгляд і вирішення цієї справи без участі її представника.
Судове засідання, призначене на 27 липня 2022 року, не відбулось у зв`язку із неявкою позивача.
У судовому засіданні 19 жовтня 2022 року Судом було розглянуто і вирішено клопотання ВПР про закриття провадження у частині позовних вимог і залишення без розгляду в іншій частині позовних вимог. Відповідними ухвалами від 19 жовтня 2022 року у задоволенні зазначених клопотань було відмовлено. У розгляді справи було оголошено перерву до 26 жовтня 2022 року.
Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, призначеної на 26 жовтня 2022 року, в судове засідання не з`явився, а також не використав своє право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Таке право було забезпечене ухвалами Суду як стороні позивача, так і стороні відповідача.
Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, у разі якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що поважність причин неявки представника позивача Судом не встановлена, враховуючи заяву відповідача про розгляд справи без його участі, а також факт належного повідомлення про розгляд справи всіх її учасників, беручи до уваги введення в Україні воєнного стану, а також необхідність дотримання передбачених КАС України строків розгляду справи, колегія суддів Верховного Суду, порадившись на місці в судовому засіданні від 26 жовтня 2022 року, ухвалила розглядати цю справу за правилами письмового провадження.
Фактичні обставини справи, установлені Судом
У матеріалах справи міститься скарга ТОВ «Котнар-М» до ВРП на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1. №152 від 20 грудня 2017 року (далі - «Дисциплінарна скарга №1») (т. 1 а.с. 17-29).
Зі змісту дисциплінарної скарги №1 вбачається, що Товариство просить ВРП притягнути суддю Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і позбавити її кваліфікації судді.
До того ж, з дисциплінарної скарги №1 вбачається, що вона підписана адвокатом Мушак К.М. в інтересах ТОВ «Котнар-М» (на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №21/731 від 23 березня 2021 року).
Згідно штампу вхідної кореспонденції вбачається, що ВРП отримала дисциплінарну скаргу №1  27 грудня 2017 року і зареєструвала її за №1037/3/13-17.
6 грудня 2019 року Членом Першої Дисциплінарної палати ВРП Шапраном В.В. постановлено ухвалу №8064/0/18-19, якою, зокрема, дисциплінарну скаргу №1 за №1037/3/13-17 залишено без розгляду та повернуто скаржнику (т. 1 а.с. 172).
Ухвала мотивована тим, що, зокрема, дисциплінарна скарга №1 подана і підписана в інтересах ТОВ «Котнар-М» адвокатом Мушак К.М. Проте, адвокат Мушак К.М. зазначила у дисциплінарній скарзі №1 лише номер і дату свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, не долучивши до скарги документів, що підтверджують право на надання правової допомоги ТОВ «Котнар-М», зокрема, щодо звернення до ВРП із відповідними скаргами.
В матеріалах справи наявний супровідний лист від 10 грудня 2019 року №46806/0/9-19 за підписом члена ВРП Шапрана В.В., зі змісту якого вбачається повернення скарги з додатками на 57 аркушах і направлення копії ухвали від 6 грудня 2019 року №8064/0/18-19, постановленої за наслідками розгляду дисциплінарної скарги №1 на адресу ТОВ «Котнар-М» (т. 1 а.с. 173).
Також, відповідно до Списку угрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №1889 ВРП направила відповідну ухвалу на адресу Товариства, яку воно вказало у своїй же дисциплінарній скарзі №1, а саме: 90260, Закарпатська область, Берегівський район, село Мужієво, вулиця Ференца Ракоці ІІ, 274/а, (т. 2 а.с. 110).
В матеріалах справи міститься скарга ТОВ «Котнар-М» до ВРП на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1. №94/01 від 30 серпня 2019 року (далі - «Дисциплінарна скарга №2») (т. 1 а.с. 48-56).
Зі змісту дисциплінарної скарги №2 вбачається, що Товариство просить ВРП притягнути суддю Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і позбавити її кваліфікації судді.
До того ж, з дисциплінарної скарги №2 вбачається, що вона підписана директором ТОВ «Котнар-М» Гладуном В.О .
В матеріалах справи відсутні докази направлення Товариством дисциплінарної скарги №2 на адресу ВРП, а також відсутні відмітки штампу вхідної кореспонденції ВРП на копії дисциплінарної скарги №2, яка б свідчила про отримання цього документа відповідачем.
У матеріалах справи міститься скарга ТОВ «Котнар-М» до ВРП на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 №15/01 від 25 січня 2021 року (далі - «Дисциплінарна скарга №3») (т. 1 а.с. 7-15).
Зі змісту дисциплінарної скарги №3 вбачається, що Товариство просить ВРП притягнути суддю Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і позбавити її кваліфікації судді.
До того ж, з дисциплінарної скарги №3 вбачається, що вона підписана засновником ТОВ «Котнар-М»  
ОСОБА_6 відзиві на позовну заяву ВРП визнало, що отримало дисциплінарну скаргу №3 1 лютого 2021 року.
3 лютого 2021 року Членом Третьої Дисциплінарної палати ВРП Говорухою В.І. постановлено ухвалу №566/0/18-21, якою дисциплінарну скаргу №3 за №84/0/13-21 залишено без розгляду та повернуто скаржнику (т. 1 а.с. 190).
Ухвала мотивована тим, що дисциплінарна скарга №3 подана і підписана в інтересах ТОВ «Котнар-М» її засновником ОСОБА_6 . Проте, до скарги не долучено документів, що підтверджують наявність у ОСОБА_6 статусу адвоката.
В матеріалах справи наявний супровідний лист від 17 лютого 2021 року №5175/0/9-21 за підписом заступника начальника управління - завідувача відділу організації діяльності та оприлюднення інформації (бек-офіс) управління організаційно-протокольного забезпечення діяльності ВРП Гетьмана А.М. , зі змісту якого вбачається повернення скарги з додатками на 9 аркушах і направлення копії ухвали від 3 лютого 2021 року №566/0/18-21, постановленої за наслідками розгляду дисциплінарної скарги №3 на адресу ТОВ «Котнар-М» (т. 1 а.с. 191).
Також, відповідно до Списку угрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №2929 ВРП направила відповідну ухвалу на адресу Товариства, яку воно вказало у своїй же дисциплінарній скарзі №3, а саме: АДРЕСА_1 , (т. 2 а.с. 114).
З матеріалів справи також вбачається, що Перша Дисциплінарна палата ВРП постановила ухвалу від 27 грудня 2019 року №3657/1дп/15-19, якою розглянула ряд дисциплінарних скарг, зокрема, і дисциплінарну скаргу ТОВ «Котнар-М» від 31 серпня 2018 року, яка надійшла до ВРП 3 вересня 2018 року (єдиний унікальний номер 424/1/13-18) на дії суддів Північного апеляційного господарського суду Отрюха Б.В., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. і дисциплінарну скаргу ТОВ «Котнар-М» від 14 вересня 2017 року, яка надійшла до ВРП 19 вересня 2017 року (єдиний унікальний номер 1037/0/13-17) на дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1.  (т. 1 а.с. 57-71). 
За наслідками розгляду цих скарг Товариства від 31 серпня 2018 року і від 14 вересня 2017 року у відкритті дисциплінарних справ було відмовлено. 
Факт відправки, зокрема, ухвали від 27 грудня 2019 року на адресу Товариства: 90260, Закарпатська область, Берегівський район, село Мужієво, вулиця Ференца Ракоці ІІ, 274/а, підтверджується Списком угрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №2096 (т. 2 а.с. 112).
Позиція Верховного Суду
Проаналізувавши наведені у позовній заяві доводи та матеріали справи, встановивши обставини справи та дослідивши докази у їх сукупності, Суд дійшов наступних висновків.
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу наявності/відсутності бездіяльності ВРП щодо розгляду трьох дисциплінарних скарг, поданих ТОВ «Котнар-М» на неправомірні дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1., а також розгляду деяких з них понад встановлені законодавством строки.
Відповідно до частини другої статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом частини десятої статті 131 Конституції України відповідно до закону в системі правосуддя утворюються органи та установи для забезпечення добору суддів, прокурорів, їх професійної підготовки, оцінювання, розгляду справ щодо їх дисциплінарної відповідальності, фінансового та організаційного забезпечення судів.
Відповідно до статті 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - «Закон України «Про судоустрій і статус суддів»») дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог цього Закону.
Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя регламентовано Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року №1798-VIII (далі - «Закон України «Про Вищу раду правосуддя»»).
До повноважень Вищої ради правосуддя належить, серед іншого, забезпечення здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).
Главою 4 указаного Закону визначено порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо суддів.
Відповідно до статті 42 зазначеного Закону дисциплінарне провадження розпочинається за скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарна скарга), поданою відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або за ініціативою Дисциплінарної палати чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом. Дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.
Дисциплінарне провадження включає: 1) попереднє вивчення та перевірку дисциплінарної скарги; 2) відкриття дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарне провадження здійснюється у розумний строк. Строки здійснення дисциплінарного провадження визначаються цим Законом та регламентом Вищої ради правосуддя.
Згідно з частиною першою статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач):
1) вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону та наявність підстав для залишення без розгляду дисциплінарної скарги чи відмови у відкритті дисциплінарної справи;
2) за наявності підстав, визначених пунктами 1 - 5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу скаржнику;
3) за наявності підстав, визначених пунктом 6 частини першої чи частиною другою статті 44 цього Закону, - передає скаргу на розгляд Дисциплінарної палати для ухвалення рішення щодо залишення без розгляду та повернення її скаржнику або відкриття дисциплінарної справи;
4) за відсутності підстав для залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги - збирає у разі необхідності інформацію, документи, інші матеріали для перевірки викладених у скарзі обставин та складає вмотивований висновок з пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи.
Частиною другою статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що висновок доповідача разом із дисциплінарною скаргою та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами передається на розгляд Дисциплінарної палати.
Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» дисциплінарна палата розглядає висновок доповідача та додані до нього матеріали без виклику судді та особи, яка подала дисциплінарну скаргу, та за результатами такого розгляду ухвалює рішення про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарної справи.
Згідно з частиною четвертою статті 46 указаного Закону копія рішення про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарної справи не пізніш як через три дні з дня його ухвалення надсилається судді, щодо якого подано дисциплінарну скаргу, та особі, яка подала дисциплінарну скаргу.
Частиною тринадцятою статті 49 наведеного Закону визначено, що дисциплінарна палата розглядає дисциплінарну справу протягом дев`яноста днів з дня її відкриття. Цей строк може бути продовжений Дисциплінарною палатою не більше ніж на тридцять днів у виключних випадках, у разі потреби додаткової перевірки обставин та/або матеріалів дисциплінарної справи.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 затверджено Регламент Вищої ради правосуддя (далі - «Регламент ВРП»), який регулює процедурні питання здійснення нею повноважень, порядок підготовки, розгляду та прийняття Вищою радою правосуддя, її Дисциплінарними палатами та іншими органами рішень.
Згідно з пунктом 12.3 Регламенту ВРП (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) попередня перевірка дисциплінарної скарги здійснюється доповідачем у розумний строк.
Поняття строку міститься у частині першій статті 251 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 252, стаття 253 Цивільного кодексу України).
Визначення початку строку має практичне значення, оскільки від цього залежить як правильність обчислення строку, так і встановлення факту його закінчення, що обумовлює ті чи інші юридичні наслідки, які настають у зв`язку із цим.
Характерною рисою строків, визначених законом, є неможливість їх зміни за волевиявленням учасника або учасників правовідносин, за винятком випадків, безпосередньо визначених законом.
Тому, вирішуючи питання, чи своєчасно вчинена певна дії, або ж чи має місце бездіяльність, визначальним є дотримання суб`єктом владних повноважень темпоральних рамок, передбачених у нормативно-правовому акті, без невиправданого для конкретної ситуації зволікання.    
Днем бездіяльності, у свою чергу, є останній день встановленого законом строку, в який мало бути вчинено дію або прийнято рішення. Визнанню бездіяльності протиправною передує встановлення обов`язку виконання суб`єктом владних повноважень певних дій (прийняття рішення) у визначений законом строк.
Проаналізувавши норми Закону України «Про Вищу раду правосуддя» та Регламенту ВРП, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що станом на час виникнення спірних правовідносин чинне законодавство не містило положень, які б визначали конкретні строки здійснення членом Дисциплінарної палати ВРП попередньої перевірки дисциплінарної скарги, переданої йому на розгляд. Закон лише визначає термін розгляду дисциплінарної справи, який обчислюється з моменту її відкриття, і до якого не входить стадія попереднього розгляду скарги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 квітня 2018 року у справі №11-138заі18 висловила позицію, згідно з якою «протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.
Самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк».
Так, Регламент ВРП визначає, що попередня перевірка дисциплінарної скарги здійснюється доповідачем у розумний строк, однак зміст цього терміну у спеціальному законодавстві не розкрито.
Визначення поняття «розумний строк» міститься у статті 4 КАС України, відповідно до якої під цим терміном мається на увазі найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.
Необхідність дотримання розумного строку при вирішенні судових справ згадується й у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Для встановлення розумності строку розгляду конкретної справи Європейський суд з прав людини (до прикладу, рішення від 27 червня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції») виробив у своїй практиці кілька критеріїв, а саме: складність справи; поведінка скаржника; поведінка судових та інших державних органів; важливість предмету розгляду для заявника. Суд у своїй практиці неодноразово відзначав, що такий критерій є суб`єктивним і має трактуватись у кожному випадку, залежно він певних обставин.
Отже, розумність строку повинна оцінюватись через призму наведених вище критеріїв на предмет можливості розгляду справи протягом більш або менш тривалого строку. Відтак, навіть значна тривалість розгляду справи може бути визнана розумною, з урахуванням певних індивідуальних обставин. Тут слід приділити особливу увагу тому, які саме причини сприяли більш тривалому розгляду справи та пропуску строків, встановлених законодавством.                
На переконання колегії суддів Верховного Суду, напрацьовані ЄСПЛ положення щодо розумності терміну розгляду судових справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до строків здійснення дисциплінарного провадження щодо судді.
Перш за все, Суд відхиляє покликання позивача на ту обставину, що розгляд дисциплінарної скарги №2 відбувся 27 грудня 2019 року, шляхом постановлення ухвали №3657/1дн/15-19 про відмову у відкритті дисциплінарної справи, оскільки відповідачем було доведено, що указана ухвала була постановлена за результатом розгляду зовсім іншої скарги Товариства, яка не є предметом спору у цій справі.
Так, з матеріалів справи вбачається, що Перша Дисциплінарна палата ВРП постановила ухвалу від 27 грудня 2019 року №3657/1дп/15-19, якою розглянула ряд дисциплінарних скарг, зокрема, і дисциплінарну скаргу ТОВ «Котнар-М» від 31 серпня 2018 року, яка надійшла до ВРП 3 вересня 2018 року (єдиний унікальний номер 424/1/13-18) на дії суддів Північного апеляційного господарського суду Отрюха Б.В., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. і дисциплінарну скаргу ТОВ «Котнар-М» від 14 вересня 2017 року, яка надійшла до ВРП 19 вересня 2017 року (єдиний унікальний номер 1037/0/13-17) на дії судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1.  (т. 1 а.с. 57-71).
Тобто, ухвалою від 27 грудня 2019 року №3657/1дн/15-19 було відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження за скаргою Товариства, яка ним була подана 31 серпня 2018 року, а отже не стосується дисциплінарної скарги №1, оскільки остання направлена Товариством до ВРП 27 грудня 2017 року. Порядок і строки розгляду ВРП скарги Товариства від 31 серпня 2018 року не є предметом розгляду в межах цієї судової справи.
Стосовно розгляду та вирішення ВРП дисциплінарної скарги №1 Верховний Суд зазначає наступне.
Судом встановлено на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що попередній розгляд дисциплінарної скарги №1 завершився постановленням членом ВРП Шапраном В.В. ухвали від 6 грудня 2019 року №8064/0/18-19 (т. 2 а.с. 172).
Обґрунтовуючи причини тривалого перебування на попередньому розгляді ВРП поданої позивачем дисциплінарної скарги №1, відповідач відзначив неодноразову передачу матеріалів цієї скарги від одного члена ВРП до іншого з підстав закінчення повноважень у попереднього доповідача.
Так, відповідач зауважує, що дисциплінарна скарга №1 надійшла 27 грудня 2017 року і протоколом автоматизованого розподілу матеріалів від 28 грудня 2017 року було визначено члена ВРП Бойка А.М. як доповідача. У зв`язку із закінченням повноважень у члена ВРП Бойка А.М. цю скаргу було передано до провадження члена ВРП Фоміна І.Ю. на підставі повторного автоматизованого розподілу від 5 червня 2019 року. У подальшому, з підстав закінчення повноважень у члена ВРП Фоміна І.Ю. матеріали дисциплінарної скарги №1 були передані до провадження члена ВРП Шапрана В.В. на підставі повторного автоматизованого розподілу від 7 листопада 2019 року.
Отже, у провадженні члена ВРП Шапрана В.В. дисциплінарна скарга №1 перебувала з 7 листопада 2019 року.
Член ВРП Шапран В.В., здійснивши попередній розгляд дисциплінарної скарги №1, постановив ухвалу про її повернення від 6 грудня 2019 року №8064/0/18-19, що підтверджується її копією, наявною у матеріалах справи (т. 2 а.с. 172). А супровідним листом від 10 грудня 2019 року №46806/0/9-19 копію цієї ухвали направлено на адресу позивача (т. 2 а.с. 173).
До того ж, указані обставини щодо здійснення тричі автоматизованого розподілу матеріалів дисциплінарної скарги №1 зафіксовані ухвалою від 6 грудня 2019 року №8064/0/18-19 (т. 2 а.с. 172).
В контексті викладеного, не заперечуючи необхідність дотримання розумного строку при здійсненні попередньої перевірки дисциплінарних скарг, а також правомірні очікування скаржника щодо вирішення поданої ним скарги у кінцевому результаті, колегія суддів Верховного Суду вважає, що відповідачем доведено наявність об`єктивних обставин, які мали безпосередній вплив на швидкість і терміни опрацювання членом ВРП матеріалів, що    надійшли до нього на розгляд, адже передача матеріалів скарги тричі від одного доповідача до іншого з підстав закінчення повноважень у попереднього, створює реальні перешкоди у вжитті заходів щодо оперативного розгляду заяв чи скарг у розумні строки.
Безпідставного, невиправданого затягування, невжиття необхідних заходів з боку відповідача щодо розгляду дисциплінарної скарги №1, поданої ТОВ «Котнар-М», Судом у цій справі не встановлено.
До того ж, варто відзначити, що позивач оскаржує у цьому судовому провадженні саме бездіяльність ВРП щодо розгляду, зокрема, дисциплінарної скарги №1. Проте, факт бездіяльності станом на дату розгляду цієї справи спростовується відповідною ухвалою, постановленою за наслідками розгляді скарги Товариства, а саме: ухвалою від 6 грудня 2019 року №8064/0/18-19.
Стосовно розгляду та вирішення ВРП дисциплінарної скарги №2 Верховний Суд зазначає наступне.
Так, позивач стверджує, що скарга №94/01 від 30 серпня 2019 року була ним направлена до ВРП, проте відповідач досі не повідомив Товариство про результат її розгляду, чим допустив протиправну бездіяльність. 
Факт отримання дисциплінарної скарги №2 ВРП заперечує, зазначаючи, що такої скарги на їхню адресу взагалі не надходило.
З метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи, з дотриманням принципу офіційного з`ясування обставин справи, Верховний Суд у судовому засіданні від 8 грудня 2021 року протокольною ухвалою витребував у ТОВ «Котнар-М» докази направлення до ВРП всіх трьох дисциплінарних скарг, з огляду на те, що відповідач не визнає факт отримання дисциплінарної скарги №2. Проте, представник позивача таких доказів Суду станом на дату розгляду цієї справи не надав.
Отже, в матеріалах справи відсутні докази направлення Товариством дисциплінарної скарги №2 на адресу ВРП, а також відсутні відмітки штампу вхідної кореспонденції ВРП на копії дисциплінарної скарги №2, яка б свідчила про отримання цього документа відповідачем.
Тобто, аргументи позивача про тривале, понад розумного строку перебування на попередньому розгляді ВРП поданої позивачем дисциплінарної скарги №2 не підтверджено наявними у матеріалах справи доказами.
Зважаючи на ці обставини, Верховний Суд констатує відсутність бездіяльності ВРП щодо розгляду та вирішення дисциплінарної скарги №2, з підстав недоведення позивачем факту її подання.
Стосовно розгляду та вирішення ВРП дисциплінарної скарги №3 Верховний Суд зазначає наступне.
У поданій позовній заяві Товариство наполягає, що так і не отримало результат розгляду дисциплінарної скарги №3 від 25 січня 2021 року.
У відзиві на позовну заяву відповідач визнає, що отримав дисциплінарну скаргу №3. Проте, відповідач наполягає, що 3 лютого 2021 року Членом Третьої Дисциплінарної палати ВРП Говорухою В.І. постановлено ухвалу №566/0/18-21, якою дисциплінарну скаргу №3 за №84/0/13-21 залишено без розгляду та повернуто скаржнику (т. 1 а.с. 190).
Так, Верховний Суд приймає доводи відповідача та констатує, що дійсно, ухвалою від 3 лютого 2021 року закінчився попередній розгляд дисциплінарної скарги №3, за наслідками якого скаргу залишено без розгляду та повернуто скаржнику. 
До того ж, в матеріалах справи наявний супровідний лист від 17 лютого 2021 року №5175/0/9-21 за підписом заступника начальника управління - завідувача відділу організації діяльності та оприлюднення інформації (бек-офіс) управління організаційно-протокольного забезпечення діяльності ВРП Гетьмана А.М. , зі змісту якого вбачається повернення скарги з додатками на 9 аркушах і направлення копії ухвали від 3 лютого 2021 року №566/0/18-21, постановленої за наслідками розгляду дисциплінарної скарги №3 на адресу ТОВ «Котнар-М» (т. 1 а.с. 191). Відповідним Списком угрупування рекомендованих листів №2929 підтверджено факт надсилання цього листа на адресу Товариства, яку воно вказано у дисциплінарній скарзі (т. 2 а.с. 114).
Отже, за указаних обставин справи, Верховний Суд не встановив безпідставного, невиправданого затягування, невжиття необхідних заходів з боку відповідача щодо розгляду дисциплінарної скарги №3, поданої ТОВ «Котнар-М».
До того ж, варто відзначити, що позивач оскаржує у цьому судовому провадженні саме бездіяльність ВРП щодо розгляду, зокрема, дисциплінарної скарги №3. Проте, факт бездіяльності станом на дату розгляду цієї справи спростовується відповідною ухвалою, постановленою за наслідками розгляді скарги Товариства, а саме: ухвалою від 3 лютого 2021 року №566/0/18-21.
Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути особливу увагу на наступне.
Відповідно до частини першої статті 1, частини першої статті 5 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування. Вища рада правосуддя складається з двадцяти одного члена.
За приписами частини четвертої статті 21 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» член Вищої ради правосуддя у своїй діяльності є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.
Частиною другою статті 26 указаного Закону визначено, що для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів Вища рада правосуддя утворює Дисциплінарні палати з числа членів Вищої ради правосуддя.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» повноваженнями щодо вивчення дисциплінарної скарги і перевірки її відповідності вимогам закону наділений член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач).
Відповідно до пунктів 12.9, 12.11 Глави 12 Регламенту ВРП за результатами попередньої перевірки (дисциплінарної скарги) доповідач складає мотивований висновок із пропозицією про відкриття дисциплінарної справи або про відмову у відкритті дисциплінарної справи. Дисциплінарна палата розглядає висновок доповідача та додані до нього матеріали, та за результатами такого розгляду ухвалює рішення про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарної справи.
Отже, рішення про відкриття або відмову у відкритті дисциплінарної справи ухвалює Дисциплінарна палата за результатами розгляду висновку доповідача та доданих до нього матеріалів.
Тому, Суд вбачає необґрунтованою позовну вимогу про зобов`язання ВРП вчинити усі передбачені законом дії щодо прийняття до розгляду, розгляд скарг та проведення дисциплінарного провадження стосовно судді Господарського суду міста Києва ОСОБА_1 , починаючи з попередньої перевірки скарги Товариства від 25 січня 2021 року №15/01, з огляду на наявність законодавчо визначеної заборони вчиняти тиск на членів ВРП з метою ухвалення ними певного рішення, і зважаючи на встановлені Судом обставини у цій справі, які спростовують факт нездійснення розгляду ВРП поданих позивачем дисциплінарних скарг. Отже, ВРП вчинила всі передбачені законом дії щодо розгляду поданих позивачем дисциплінарних скарг.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд дійшов висновку, що у задоволенні  позовних вимог ТОВ «Котнар-М» належить відмовити у повному обсязі.
Судові витрати
За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді сплати судового збору за подання цього позову не відшкодовуються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення складене та підписане 16 листопада 2022 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк 
Н.А. Данилевич 
Л.О. Єресько 
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду