КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 2-1446/2011                                                                   Головуючий у І інстанції Анохіна А.М.
Провадження №22-ц/824/8154/2022                                          Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
14 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
 
УСТАНОВИВ:
 
у січні 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №2-1446 від 03.08.2011, виданий Подільським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.
Дані вимоги мотивувала тим, що 19.11.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11254072000 за яким ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 120 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,5% річних терміном до 19.11.2037.
19 листопада 2007 рок між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») був укладений договір іпотеки №70300, за яким ОСОБА_2 в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором про надання споживчого № 11254072000 від 19.11.2007 передала в іпотеку двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначила, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2011 у справі 2-1446/2011 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 160948,52 дол. США та 56264,64 грн, на виконання якого було видано виконавчий лист №2-1446 від 03.08.2011.
08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прави вимоги за кредитами.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.07.2014 замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №28684097 з виконання виконавчого листа №2-1446/11, а саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта-Банк».
30 січня 2018 року постановою Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №56871027 по примусовому виконанню виконавчого листа №2- 1446 від 03.08.2011 року виданого Подільським районним судом м. Києва.
31 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» укладено договір про відступлення прав вимоги №1463/К.
Згідно додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги №1463/К від 31.05.2019 року, до нового кредитора ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11254072000 від 19.11.2007 та договором іпотеки №70300 від 19.11.2007.
31 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.
Вказала, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на майно від 16.09.2019 стало відомо, що рішенням державного реєстратора Коцюрба Алла Євгенівна, Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», м. Київ №48658663 від 12.09.2019 зареєстроване право власності на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс».
Вважає, що у зв`язку з завершенням позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою в інтересах заявника ОСОБА_2 звернулась її представник - адвокат Ничик А.В. Посилаючись на необґрунтованість ухвали, невідповідність її встановленим по справі обставинам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити в повному обсязі заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа №2-1446/21 від 03.08.2021 року, що виданий Подільським районним судом м. Києва.
Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції не застосував положення ч. 4 статті 36 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до яких, після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.
Фактично кредитор - ТОВ «ФК «Вектор плюс» здійснило позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття на нього права власності, реалізувавши таким чином своє право на задоволення кредиторських вимог за кредитним договором.
Апелянт вважає, що в даному випадку існують передбачені ч. 2 статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку із його припиненням.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, згідно з ч. 3 статті 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відсутній.
В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Керуючись положеннями ч. 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. 
Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Такі висновки викладені в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 25 вересня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах".
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі №520/1466/14-ц.
Порядок і умови примусового виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Наслідком задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. При цьому виконавчий лист разом із постановою надсилається до суду, який його видав.
Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України наслідком задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню також може бути одночасне вирішення питання про повернення боржнику на його вимогу безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що виконавчий документ визнається таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі добровільного виконання боржником свого обов`язку або припинення зобов`язання до видачі виконавчого листа або до відкриття виконавчого провадження.
З матеріалів даної справи вбачається, що 19.11.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11254072000 за яким ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 120 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,5% річних терміном до 19.11.2037.
19 листопада 2007 рок між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») був укладений договір іпотеки №70300, за яким ОСОБА_2 в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором про надання споживчого № 11254072000 від 19.11.2007 передала в іпотеку двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2011 у справі 2-1446/2011 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 160948,52 дол. США та 56264,64 грн., на виконання якого було видано виконавчий лист №2-1446 від 03.08.2011.
08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прави вимоги за кредитами.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.07.2014 замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №28684097 з виконання виконавчого листа №2-1446/11, а саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта-Банк».
30 січня 2018 року постановою Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 56871027 по примусовому виконанню виконавчого листа №2- 1446 від 03.08.2011 року, виданого Подільським районним судом м. Києва.
31 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» укладено договір про відступлення прав вимоги №1463/К.
Згідно додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги №1463/К від 31.05.2019 року, до нового кредитора ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11254072000 від 19.11.2007 та договором іпотеки №70300 від 19.11.2007.
31 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.
З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на майно від 16.09.2019 року вбачається, що рішенням державного реєстратора Коцюрба Алла Євгенівна, Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро», м. Київ №48658663 від 12.09.2019 року зареєстроване право власності на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор плюс».
Підставою для набуття права власності вказані наступні документи: Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5674, виданий 31.05.2019, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С.; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 0530023268522, виданий 05.07.2019, видавник: ПАТ «Укрпошта»; Вимога, серія та номер: 2069170,виданий 03.07.2019, видавник: ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс»; Договір про відступлення прав вимоги, серія та номер: 1463/К, виданий 31.05.2019, видавник: Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК»/Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС»; Договір про надання споживчого кредиту, серія та номер: 11254072000, виданий 19.11.2007, видавник: Акціонерний комерційний інноваційний банк "УКРСИББАНК»/Вікторова Оксана Олегівна; Договір іпотеки №70300, серія та номер: 5976, виданий 19.11.2007, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська B.C.
Заявником також суду надано довідку вих. № и_10705-2069170 від 30.09.2019 року, згідно з якою, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», що набуло статус кредитора за Договором про надання споживчого кредиту №11254072000 від 19.11.2007 року на підставі Договору №1463/К про відступлення прав вимоги від 31.05.2019 р., укладеному з ПАТ «Дельта Банк», підтверджує що станом на 11.09.2019 р. зобов`язання ОСОБА_2 по Договору про надання споживчого кредиту №11254072000 від 19.11.2007 року припинені та заборгованість за даним Кредитним договором відсутня, у зв`язку з реалізацією ТОВ «ФК «Вектор плюс» права на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання Договором про надання споживчого кредиту №11254072000 від 19.11.2007 року на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що представлені заявником докази не дають можливості суду встановити факт відсутності обов`язку боржника ОСОБА_2 за виконавчим документом, виданим №2-1446 від 03.08.2011, виданий Подільським районним судом м. Києва у справі № 2-1446/2011.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із вказаними висновками, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Так, відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року, стягувачем за виконавчим листом №2-1446/11 є ПАТ «Дельта-Банк», а не ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». 
Заявником ОСОБА_2 не було надано суду доказів, підтверджуючих відсутність майнових претензій ПАТ «Дельта-Банк» до заявника за вказаним виконавчим листом.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 5, 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Частинами другою, третьою вказано статті Закону визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або у зв`язку із визнанням судом, серед іншого, виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
З наведеного вбачається, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливим. 
Припинення зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту №11254072000 від 19.11.2007 року за обставин, на які посилається заявник ОСОБА_2 , є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.  
З наведеного вбачається, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків апеляційного суду як суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з частиною першою статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                                 Таргоній Д.О.
  
  Судді:                                                                        Голуб С.А.
 
                                                                                     Писана Т.А.