УХВАЛА

14 грудня 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/2377/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Євсіков О. О., Корсак В. А., Попікова О. В.
від 02.11.2022

за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Лісова казка" 
про визнання недійсним рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

Додатковою постановою від 02.11.2022 у справі № 910/2377/22 Північний апеляційний господарський суд задовольнив клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Лісова казка" адвоката Халупного А. В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подане 22.09.2022. Присудив до стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЖК Лісова казка" 5 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подані 18.10.2022, 22.10.2022 та 02.11.2022 залишив без розгляду.

24 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі № 910/2377/22.

14 грудня 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відмову від касаційної скарги на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі № 910/2377/22. 

Згідно з частиною 4 статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Відповідно до частини 3 статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження. 

Отже, до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження скаржник має право подати заяву про її відкликання, а не заяву про відмову від касаційної скарги, яка подається після відкриття касаційного провадження. 

Оскільки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі № 910/2377/22 на момент її звернення із клопотанням про відмову від касаційної скарги касаційне провадження відкрито не було, то вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту та є його невід`ємною складовою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що підставами касаційного оскарження додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі № 910/2377/22 є наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. При цьому скаржниця наголошує, що судом апеляційної інстанції порушено статті 14, 170 Господарського процесуального кодексу України, неправильно застосовано пункт 4 частини 1 статті 1, статті 19, 26, 30 закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", цитуючи зміст зазначених статей, наводить деякі постанови Верховного Суду без зазначення щодо застосування якої саме із статей матеріального та/або процесуального права містяться висновки в цих постановах. 

Однак Суд звертає увагу скаржниці, що якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень. 

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржниці строку для усунення недоліків, шляхом викладення належного обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, Суд не розглядає клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження. 

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292, 298 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі № 910/2377/22 відмовити.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі № 910/2377/22 залишити без руху.

3. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                       Н. М. Губенко

Судді                                                                                                   Г. О. Вронська 

                                                                                                           І. Д. Кондратова