П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/12468/22	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Кравченка  К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

09 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, з позовними вимогами щодо:
визнання протиправними дій Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо зменшення розміру щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2020, 2021 та 2022 роки;
зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу вказаної допомоги до 5 травня за 2020, 2021 та 2022 роки як учаснику бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум допомоги.
Позивачем в якості доводів щодо наявності підстав для поновлення строку звернення із вимогами за 2020, 2021 роки вказано, що  про порушення свого права вона дізналася із листа відповідача від 09.12.2021.
Крім того, з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан через агресію РФ, а позивач є діючим військовослужбовчем, яка проходить службу в ЗСУ, що стало об`єктивною перешкодою своєчасного звернення до суду та є підставою для поновлення порушеного процесуального строку звернення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду із вимогами щодо визнання протиправними дій Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо зменшення розміру щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2020, 2021 роки та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу вказаної допомоги до 5 травня за 2020, 2021 роки як учаснику бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум допомоги - відмовлено. Подану позовну заяву залишено без руху  з наданням строку для усунення визначених судом недоліків.
Обґрунтовуючи свою позицію суд зазначав, що початком відліку строку звернення позивача до суду з урахуванням приписів спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є дата « 30 вересня 2020 року» та « 30 вересня 2021 року».
Звернення позивача із заявою не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав неналежною виплатою допомоги до 5 травня в 2020 та 2021 рр., а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
Посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло та обумовило пропуск строку.
Суд дійшов висновку про те, що строк звернення до суду ОСОБА_1 пропущено з причин, які виникли з волі позивача, а отже не є поважними. Жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом, позивачем не надано та судом не знайдено.
23.09.2022 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 щодо відмови від позовної заяви в частині вимог за 2020 рік, а також прохання поновити строк звернення в частині вимог за 2021 рік, оскільки позивач є діючим військовослужбовцем, що підтверджується відповідними доказами, зокрема: довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 15.09.2022 №292,  а тому своєчасність звернення до суду була ускладнена фактом введенням військового стану на території України та цілодобовою залученістю позивача до захисту нашої Держави.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2020 р., 2021 р. та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу вказаної допомоги до 5 травня за 2020 р., 2021 р. як учаснику бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум допомоги,   – повернуто позивачу.
Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зменшення розміру щорічної одноразової допомоги до 5 травня за   2022 р. та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу вказаної допомоги до 5 травня за 2022 р. як учаснику бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум допомоги.
В частині позовних вимог за 2020 рік судом враховано заяву позивача щодо відкликання позовної заяви та її повернуто відповідно до приписів п. 2 ч. 4 ст. 169 КАС України.
В частині позовних вимог за 2021 рік судом повторно акцентовано увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 01 серпня 2022 року по справі № 802/118/17-а,   із зазначенням, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло та обумовило пропуск строку.
Зазначеним узагальненим підставам для поновлення пропущеного строку звернення до суду із вимогами щодо 2021 року судом вже надано оцінку та відмовлено у поновленні строку за наведених представником позивача обставин. 
Інших поважних та ґрунтовних причин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду із даними вимогами (утворювали обставин непереборної сили і не залежали б від волі позивача) стороною позивача не зазначено.
Враховуючи зазначене та з посиланням на ч.2 ст.123 КАС України позовну заяву в частині вимог за 2021 рік повернуто.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції  скасувати та прийняти рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в частині заявлених позовних вимог за 2021 рік. Зокрема, апелянт зазначає, що протягом 2020-2022 років та по сьогодні проходить військову службу у ЗСУ, що підтверджується відповідними доказами, а тому з 24.02.2022 не мала змоги та часу своєчасно захистити свої порушені права. Позивач не просто послалася на факт введення воєнного стану, а здійснила це в контексті факту її цілодобового перебування на військовій службі, що є об`єктивною перешкодою щодо можливості своєчасного захисту прав та інтересів в суді. Посилаючись на ухвалу КАС ВС від 15.07.2022 у справі №460/14618/21 наводить практику щодо визнання поважними причин пропуску процесуального строку звернення до суду через взаємозв`язок введення воєнного стану та факту перебування на військовій службі.
Відповідно до ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1-2  ст. 123 КАС України  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Приписи п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою  статті 123 цього Кодексу.
Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Відповідно до частини другої, третьої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є   Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   (далі - Закон №3551-XII).
Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених   ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. 
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, оскільки дана дата визначена Законом як кінцева для звернення особою до відповідного органу праці та соціального захисту населення за отриманням разової грошової допомоги до 5 травня.
Дані висновки кореспондуються із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.09.2022 по справі №140/17038/21, де розглядалися аналогічні спірні правовідносини.
Враховуючи, що перебіг строку звернення позивача до суду в частині захисту права на отримання грошової допомоги за 2021 рік слід обраховувати з 30 вересня 2021 року, відтак строк звернення до суду закінчився 30 березня 2022 року, а позивач із зазначеним позовом звернулася до суду 09 вересня 2022 року, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду.
Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити про наявність доказів, а саме довідки ВЧ НОМЕР_1 від 15.09.2022 №292 про те, що капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у  ВЧ НОМЕР_1 з 10.08.2019.
Вказану довідку до суду першої інстанції подано на виконання ухвали без руху від 12.09.2022 в якості підтвердження обґрунтованості щодо неможливості своєчасного звернення позивача до суду через введення на території України воєнного стану з 24.02.2022, який діє по сьогодні.
Вказана обставина свідчить про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом її прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.
Аналогічна правова позиція щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду у зв`язку із мобілізацією у ЗСУ з початку запровадження в Україні воєнного стану викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 за № 500/1912/22. 
Судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що позивачем до суду не подано обґрунтовану заяву для поновлення строку на звернення до суду із позовними вимогами щодо неповної виплати грошової допомоги за 2021 рік, оскільки зазначене спростовується матеріалами даної справи.
Також колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.
Суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав повернення позовної заяви в частині вимог за 2021 рік, що суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1  ст. 320 КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року в частині повернення позовної заяви щодо вимог за 2021 рік ухвалена з порушенням норм процесуального права, а саме, статті 122 КАС України, а тому підлягає скасуванню, апеляційна скарга - задоволенню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.308, 312, 320, 322, 328,329 КАС України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року скасувати в частині повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2021 рік та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу вказаної допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум допомоги.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду у визначеній частині позовних вимог.
В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко