ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року                                                                                    Справа № 906/30/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання Петрук О.В. 

представники учасників справи:
позивач-                Мартинюк С.В.;
відповідач 1 -        не з`явився;
відповідач 2 -        Мисан В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Відповідача 2-Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєтол» на рішення господарського суду Житомирської області від 20.06.22р., повний текст якого складено 27.06.2022, у справі №906/30/22 (суддя Кравець С.Г.)

за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» м.Луцьк
до                     1. Державного підприємства «Грозинське» 
                                  с.Грозине Коростенського р-ну Житомирської обл.
                         2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєтол»
                                   с.Скородистик Чорнобаївського р-ну Черкаської обл.
про стягнення солідарно 324 720,00 грн. пені,-

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» (надалі в тексті – ТзОВ «Агротехніка») звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про солідарне стягнення 324 720,00грн пені з Державного підприємства «Грозинське» (надалі в тексті – ДП «Грозинське») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєтол» (надалі в тексті – ТзОВ «Лєтол») згідно укладеного договору поставки майбутнього врожаю 2021 року та договору поруки від 20.07.2021.(арк. справи 1-4).
Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.10.2022 у справі №906/30/22 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення солідарно з Відповідачів на користь Позивача 324720,00 грн пені.(арк.справи 140-145).
Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням умов договору поставки майбутнього врожаю 2021 року від 20.07.2021, а саме непоставки до 15.12.2021 кукурудзи, Відповідачу-1 нараховано пеню в сумі 324720,00 грн за період з 16.12.2021 по 06.01.2022 за прострочення виконання зобов`язання. Крім того, з огляду на невиконання Відповідачем-1 умов Договору, Позивач набув право вимоги до Відповідача-2, який є поручителем за Договором поруки, як солідарного боржника зі сплати пені за договором поставки.
Не погоджуючись з рішенням, ТзОВ «Лєтол» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовної заяви в частині стягнення коштів з ТзОВ «Лєтол» відмовити в повному обсязі.(арк.справи 154-155).
Обґрунтовуючи свою скаргу Відповідач-2 наголошує, що договір поруки від 20.07.2021р. який є підставою для стягнення коштів з ТзОВ «Лєтол» у справі №906/30/22 директором Камало-вим А.Ш. не підписувався, а Товариство ніколи не перебувало з ТзОВ «Агротехніка» в договірних відносинах, волевиявлення підприємства на укладення договору поруки відсутнє. З огляду на таке, ТзОВ «Лєтол» повідомляє, що звернулось до господарського суду Волинської області з позовною заявою про визнання недійсним укладеного з ТзОВ «Агротехніка» договору поруки від 20.07.2021 та відкриття провадження у справі №903/363/22. На думку Апелянта, безпідставно відхиливши клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення по суті справи №903/ 363/22, місцевий господарський суд порушив вимоги п.5 ст.227 ГПК України, а відтак передчасно зробив висновок про задоволення позову. Помилковим при цьому Скаржник вважає висновок суду першої інстанції, що Відповідач-2 має нести відповідальність за законність використання його печатки, оскільки на оспорюваному договорі стоїть відбиток його печатки.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №906/30/22 за апеляційною скаргою ТзОВ «Лєтол».(арк.справи 188).
16.09.2022 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача на скаргу Відповідача-2, в якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні.(арк.справи 190-193).
13.10.2022 через систему «Електронний суд», від представника ТзОВ «Лєтол» – адвоката Масин В.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, яке було задоволено.(арк.справи 217-219).
Крім цього, від адвоката Масин В.М. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №906/30/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі господарського суду Волинської області №903/363/22.(арк.справи 203-205).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 у задоволенні клопотання було відмовлено через відсутність об`єктивних підстав для зупинення провадження у справі.
17.10.2022 надійшли додаткові пояснення, в яких ТзОВ «Агротехніка» просить апеляційний суд залишити клопотання про зупинення провадження у справі №906/30/22 та апеляційну скаргу Відповідача-2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 221-223).
У судовому засіданні апеляційної інстанції 18.10.2022 представник Відповідача-2 приймав участь в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції, представник Позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав свої пояснення.
Відповідач-1 не забезпечив явки свого представника в судове засідання 18.10.2022. Разом з тим, участь представників не визнавалась обов`язковою, тому така неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.  
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господар-ський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехніка»-покупець та Державне підприємство «Грозинське»-постачальник уклали договір поставки майбутнього врожаю 2021 року (надалі в тексті – Договір).(арк.справи 10-14).
За умовами п.1.1 Договору поставки, в порядку та на умовах Договору постачальник у визначений сторонами строк передає покупцеві у власність товар: кукурудза, якісні показники: вологість – не більше 14,0%, смітна домішка – не більше 2,0%, зернова домішка – не більше 10%, кількість 2400 тон (надалі в тексті – товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість. 
Строк поставки товару до 15.11.2021. Поставка товару здійснюється в межах вказаного строку, згідно погодженого між сторонами графіку.(п.1.2 Договору).
Поставка вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару на базисі поставки та видачі покупцеві складської квитанції на товар відповідно до умов Договору.(п.1.3 Договору).
Загальна сума Договору визначається як сума всіх видаткових накладних, відповідно до яких постачальник передав, а покупець прийняв товар в межах цього Договору.(п.1.5 Договору).
На момент укладення Договору, загальна вартість товару (сума Договору), становить 13200000,00 грн. без ПДВ. Вказана сума розрахована виходячи з цін на товар, діючих на момент укладення Договору і підлягає коригуванню у порядку передбаченому цим Договором.(п.3.1 Договору).
Сторони погоджуються, що сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за Договором. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відпові-дальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п.п. 6.5, 6.6 Договору).
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами повного обсягу зобов`язань за цим Договором.(п. 9.2 Договору).
Договір підписано представниками сторін та скріплено відтисками їх печаток.

Матеріали справи свідчать, що з метою забезпечення виконання зобов`язання за Договором поставки, ТзОВ «Агротехніка»-кредитор та ТзОВ «Лєтол»-поручитель 20.07.2021 уклали договір поруки (надалі в тексті – Договір поруки).(арк.справи 15).
Згідно пункту 1.1 Договору поруки, у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання Державним підприємст-вом «Грозинське», код ЄДРПОУ 00724809 (надалі за текстом – боржник) зобов`язань останнього, які випливають з укладеного кредитором та боржником Договору поставки майбутнього врожаю 2021 року від 20.07.2021 (далі – Основний договір), відповідно до умов якого боржник взяв на себе зобов`язання поставити на користь кредитора товар – кукурудзу врожаю 2021 року в кількості 2400 тон, орієнтовна вартість якого на момент укладення цього договору складає 13200000,00 грн. без ПДВ та в подальшому коригується на умовах передбачених Основним договором.
Порукою забезпечується виконання будь-яких зобов`язань боржника, що випливають з умов Основного договору та додатків до нього і є дійсними на дату укладення Договору поруки або можуть виникнути в майбутньому, в тому числі, але не обмежуючись: обов`язки зі сплати штрафних санкцій, виплати процентів за користування коштами, компенсації завданих збитків, тощо. Сторони домовились, що зобов`язання, встановлені Договором поруки, залишаються дійс-ними та незмінними в разі внесення будь-яких змін чи доповнень до Основного договору, якщо інше не передбачено чинним законодавством України або цим Договором.(п.1.2 Договору поруки).
Відповідальність поручителя настає з моменту порушення Основного договору.(п.2.1 Договору поруки).
За умовами п.2.3 Договору поруки, сторони погодили, що поручитель зобов`язується в повному обсязі виконати зобов`язання Боржника, що випливають з умов Основного договору не пізніше ніж через 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги від кредитора. 
Договору поруки згідно пункту 5.1 набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання зобов`язань боржника, передбачених Основним договором.
Договір підписано представниками сторін та скріплено відтисками їх печаток.

Як стверджується матеріалами справи, а саме платіжним дорученням №9697 від 21.07.2021 ТзОВ «Агротехніка» згідно п.3.2 Договору перерахувало на рахунок ДП «Грозинське» оплату за кукурудзу в сумі 5  000 000,00грн.(арк.справи 16).
Строку поставки товару до 15.11.2021 ДП «Грозинське» не дотрималось.
Наступного дня 16.11.2021 листом №1-4/727 ТзОВ «Агротехніка» запропонувало ДП «Гро-зинське» визначити ціну товару (кукурудзи), що підлягає передачі покупцеві за Договором в сумі 5980,00 грн з ПДВ за одну тону та надати на погодження покупцеві графік поставки товару. До вказаного листа було додано пропозицію щодо встановлення ціни товару для ДП «Грозинське». (арк.справи 17-19).
ДП «Грозинське» у відповідь листом №66 від 22.11.21 просило ТзОВ «Агротехніка» погодити відвантаження товару з 29.11.2021р. у зв`язку з погодно-кліматичними умовами та виз-начити ціну товару (кукурудзи) врожаю 2021 року в сумі 6600,00 грн з ПДВ.(арк.справи 20).
ТзОВ «Агротехніка» в листі №1-4/751 від 22.11.2021 запропонувало ДП «Грозинське» поставляти 2400 тонн кукурудзи з 24.11.2021 до 15.12.2021 включно довільними партіями у повному обсязі; погодити розрахунок ціноутворення та затвердити кінцеву вартість тонни продукції виходячи з індикативної вартості «Цс = 6600грн/т» та враховуючи змінену кінцеву дату поставки у сумі 6150 грн/т з ПДВ, з чим ДП «Грозинське» погодилось листом №69 від 25.11.2021 (арк.справи 21, 22).
Наслідком зазначеного листування стало складання сторонами 07.12.2021 Специфікації №1 до Договору поставки майбутнього врожаю 2021 року від 20.07.2021, згідно якої предметом поставки є кукурудза 3-го класу, кількість 2400 тон, за ціною 6150,00 грн/тона, загальна сума складає 14760000,00 грн з ПДВ.(арк.справи 23).
З матеріалів справи вбачається, що пропозиція негайно виконати передбачені Договором зобов`язання з поставки товару, яка вбачається з вимоги Позивача №1-4/780 від 09.12.2021 – залишена Відповідачем без відповіді та без задоволення.(арк.справи 24-26).
Вважаючи, що непоставкою товару Відповідач-1 порушив його право, Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення солідарно з Відповідачів пені за порушення строку виконання зобов`язань з поставки товару.
Як вже зазначалось, рішенням місцевого господарського суду позов задоволено повністю. (арк.справи 140-145).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Предметом даного спору є солідарне стягнення пені за договором поставки майбутнього врожаю.
Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належ-ним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає вико-нанню у цей строк (термін).(ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.7 ст.80 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відпові-дальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач-1 порушив виконання договірних зобов’-язань з поставки товару у встановлений строк, а саме до 15.11.2021.(п.1.2 Договору поставки).
Поміж іншого, сторони Договору погодили, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та Договором.(п.6.1 Договору). Так, за умовами пункту 6.2 Договору, за несвоєчасне постачання товару постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 0,1% вартості товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, згідно зі ст.554 ЦК України, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо догово-ром поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З матеріалів справи також вбачається, що з моменту укладання 20.07.2021 Договору поруки, відповідальність ТзОВ «Лєтол» як поручителя настає з моменту порушення Основного договору.(п.2.1 Договору поруки). У випадку невиконання (неналежного виконання) Основного договору боржник-ДП «Грозинське» та поручитель-ТзОВ «Лєтол» відповідають перед кредито-ром-ТзОВ «Агротехніка» як солідарні боржники. При цьому кредитор вправі вимагати від поручителя виконання як основного зобов`язання, так і зобов`язань з відшкодування шкоди та зобов`язань зі сплати штрафних санкцій, процентів річних, передбачених Основним договором.
Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів зауважує, що Скаржник просить скасувати рішення у справі №906/30/22 та ухвалити нове, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви ТзОВ «Агротехніка» в частині стягнення коштів з ТзОВ «Лєтол».
Основним доводом апеляційної скарги є твердження, що Договір поруки від 20.07.2021р. ніколи не підписувався директором Камаловим А.Ш. Апелянт припускає, що відтиск печатки на Договорі поруки міг бути підробленим і використовуватися ТзОВ «Агротехніка» з метою заволо-діння в майбутньому коштами ТзОВ «Лєтол» шляхом стягнення згідно судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга зводиться до припущення, що за результатами розгляду спору в іншій справі, за позовною заявою поданою ТзОВ «Лєтол» в червні 2022р. про визнання недійсним Договору поруки від 20.07.2021 – цей договір буде визнано недійсним, а тому, на думку Скаржника, рішення суду першої інстанції про стягнення солідарно пені за Договором поставки є передчасним. 
При цьому, жодних інших доводів на оскарження рішення суду першої інстанції в інших частинах апелянт не зазначив.
У відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд не переглядає і залишає без змін рішення господарського суду Житомирської області від 20.06.2022р. в частині задоволення стягнення солідарно з ДП «Грозинське» на користь ТзОВ «Агротехніка» 324720,00 грн.пені.
Відтак, з урахуванням оскарження рішення суду першої інстанції в частині стягнення солідарно пені з ТзОВ «Лєтол», колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення по суті позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів звер-тає увагу, що згідно з ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед креди-тором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов’-язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпече-ного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як встановлено апеляційним судом, за Договором поруки ТзОВ «Лєтол» зобов`язався солідарно відповідати перед ТзОВ «Агротехніка» за своєчасне виконання Договору поставки майбутнього врожаю 2021 від 20.07.2021 від 20.07.2022.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор, відповідно до  ст.543 ЦК України, має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що для солідарного стягнення з Відповідача-2 324720,00 грн пені існують правові підстави.
Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Колегія суддів враховує, що як на момент розгляду справи в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, невідповідність підпису директора ТзОВ «Лєтол» - Камалова А.Ш. на Договорі поруки від 20.07.2021 – експертним шляхом не встановлено. 
На момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції Договір поруки від 20.07.2022 не визнаний в судовому порядку недійсним.
Виходячи з презумпції правочину, встановлення обставини, за якої директор не підписував Договору поруки не входить до предмету спору у справі №906/30/22. Також, колегія суддів зауважує, що окрім підпису директора Відповідача-2, Договір поруки скріплений відтиском печатки юридичної особи-ТзОВ «Лєтол».

Варто зауважити, хоч з прийняттям Закону України від 23.03.2017 №1982 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами-підприємцями» – суб`єкт господарювання має право не використовувати у своїй діяльності печатки. Однак, якщо компетентним органом юридичної особи прийнято рішення про застосування печатки в діяльності юридичної особи, то у випадку, якщо печатку було застосовано, то відповідний правочин не може бути визнаний судом, як такий, що здійснювався проти волі особи.
Наявність відтиску печатки на оскаржуваному правочині, за умови відсутності доказів протиправності використання печатки чи доказів її втрати та/або доказів звернення до право-охоронних органів у зв`язку із втратою чи викраденням печатки  є додатковим аргументом на користь того, що правочин відповідав волі особи, від імені якої підписано оспорюваний документ та проставлено печатку. 
Позивач має нести відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні її відбитків на договорах, актах, розрахункових документах.(Постанови КГС ВС від  02.04.2019 у справі №904/2178/18; від 23.07.2019 у справі №918/780/18; від 21.02.2021 у справі №926/2308/19).
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення Скаржника до правоохоронних органів щодо втрати, викрадення або вибуття печатки в інший спосіб; не містять Акту, що засвідчує наслідки службового розслідування у зв`язку з неналежним використання печатки юридичної особи або інші докази, які б свідчили про використання її іншою особою, а відтак немає підстав вважати факт скріплення Договору поруки підробкою.

З врахуванням ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №906/30/22, колегія суддів звертає увагу заявника, що відповідно до Розділу IV Глави 3 Господарського процесу-ального кодексу України, Скаржник, за наслідками розгляду справи №903/363/22, де предметом спору є визнання недійсним договору поруки від 20.07.2021, не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстан-ції про солідарне стягнення з ТзОВ «Лєтол» на користь ТзОВ «Агротехніка» 324720,00 грн пені на підставі умов встановлених п.2.2 Договору поруки від 20.07.2021.
Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність та невмотивованість висновку суду першої інстанції про обґрунтованість заявленого позову в оскаржуваній частині, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського про-цесуального кодексу України Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєтол» на рішення господарського суду Житомирської області від 20.06.22р. у справі №906/30/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали справи №906/30/22 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.