ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6238/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпрі апеляційні скарги      Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№115)», Головного управління ДПС у Запорізький області
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року (головуючий суддя: Бойченко Ю.П.) по адміністративній справі №   280/6238/19), розглянутої у порядку загального позовного провадження 
за позовом Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №115» до   Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 
                                        
ВСТАНОВИВ:

Позивач   Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№8)» (далі - ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ № 8») 16.12.2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача Головного управління ДФС у Запорізький області(далі ГУ ДФС у Запорізький області), у якому, з урахуванням уточнень  , просить визнати протиправними і скасувати прийняті відповідачем 21.05.2019 року податкові повідомлення-рішення, а саме: 
податкове повідомлення-рішення №0006621416, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 3 645 000,00 грн., із яких за податковим зобов`язанням – 2 916 000,00 грн., за штрафними санкціями – 729 000,00 грн.; 
податкове повідомлення-рішення №0006631416, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку у розмірі 12 150 000,00 грн.;
податкове повідомлення-рішення  № 0006651416, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 4   016 393,75 грн., із яких за податковим зобов`язанням – 3 213 115,00 грн., за штрафними санкціями – 803 275, 75 грн.;
податкове повідомлення-рішення №0006641416, за яким до позивача за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 64 746,00 грн. застосовано штраф за платежем податок на додану вартість в розмірі 50% у сумі 22 423,50 грн.;
податкове повідомлення-рішення №0010991306, за яким  до позивача застосований штраф за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі  510,00 грн.;
податкове повідомлення-рішення форми «Д» №0011031306, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за штрафними санкціями у розмірі 3 965,72 грн.
податкове повідомлення-рішення №0011021306, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, за штрафними санкціями у розмірі 32 997,72 грн.;
податкове повідомлення-рішення форми «Д» №0011041306, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, за штрафними санкціями у розмірі 13 326,68 грн.
Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, а після відмови в задоволенні  скарги звернувся до суду із відповідним позовом.  
В обґрунтування позову зазначено, що висновки акту перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення операцій з придбання товару у контрагентів-постачальників ТОВ «Пост-Тайм», ТОВ «Преміум Юкрейн», ТОВ «Глобалторг Компані» є необґрунтованими, позивачем надані всі первинні документи, що підтверджують здійснення господарських операцій з цими контрагентами, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. 
У відзиві на позов  відповідач зазначає, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ № 8»  встановлено ознаки нереальності здійснення господарських операцій з придбання позивачем товарів у контрагентів ТОВ «Пост-Тайм», ТОВ «Преміум Юкрейн»,ТОВ «Глобалторг Компані». При цьому контрагента позивача ТОВ «Пост-Тайм» створено для проведення за винагороду транзитних безтоварних операцій для надання податкової вигоди суб`єктам господарювання у вигляді завищення витрат та необґрунтованого формування податкового кредиту з ПДВ, що підтверджується вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року стосовно керівника ТОВ «Пост-Тайм» Кулакова С.А., який набрав законної сили 11.07.2017 року.
Оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства, сукупність доказів свідчить про відсутність факту реального вчинення позивачем господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, у зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити.
Ухвалою суду першої інстанції від 23.07.2020 року здійснена процесуальна заміна відповідача у справі - ГУ ДФС у Запорізькій області на його правонаступника - ГУ ДПС у Запорізькій області.
Ухвалою суду першої інстанції від 22.07.2021 року за заявою представника позивача позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 21.05.2019 року  №0006641416 залишено без розгляду, а також здійснена процесуальна заміна відповідача у справі - ГУ ДПС у Запорізькій області на його правонаступника - ГУ ДПС у Запорізькій області як відокремленого підрозділу(код ЄДРПОУ ВП 44118663).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 21.05.2019 року, а саме:
податкове повідомлення-рішення №0006651416 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 3 923 945  грн. 75 коп., з яких основний платіж - 3 139 156 грн. 00 коп., штрафні (фінансові) санкції - 784 789   грн. 75 коп.;
податкове повідомлення-рішення №0006621416 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 3 531 550 грн. 00 коп., з яких основний платіж - 2 825 240 грн.00 коп., штрафні (фінансові) санкції - 706 310 грн. 00 коп.;
податкове повідомлення-рішення №0006631416 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) в розмірі 11 771 835  грн. 00 коп.  
У задоволенні решти позовних вимог  відмовлено, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати в сумі 18   595,28 грн . 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позову   та задовольнити позов в цій частині.
Відповідачем також подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення в частині задоволення позовних вимог  скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.  
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.09.2022 року здійснена заміна позивача ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ № 8» на належного позивача Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №115»
(далі ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ № 115»).
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення  суду першої інстанції не відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ №115» не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ГУ ДПС у Запорізькій області задоволенню підлягає з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ № 8 (правонаступником якого є ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ № 115») значиться платником податку на додану вартість, види економічної діяльності позивача : 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.43 Розведення коней та інших тварин родини конячих; 01.45 Розведення овець і кіз; 01.46 Розведення свиней; 01.47 Розведення свійської птиці; 01.49 Розведення інших тварин; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 10.11 Виробництво м`яса; 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.
Податковим органом у період з 21.01.2019 року по 28.02.2019 року  проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року та з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12. 2018 року, за результатами якої складений акт №131/08-01-14-16/08680052 від 07.03.2019 року.
Перевіркою встановлено наступні порушення позивачем вимог ПК України, а саме:
- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 916 000,00 грн., в т. ч. за 2 квартал 2016 року на суму 690 760,00 грн., за 3 квартал 2016 року на суму 2 225 240,00 грн.;
- п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частин чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2011 року  №138, в результаті чого занижено частину чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету на загальну суму 12 150 000,00 грн., в т. ч. за І півріччя 2016 року на суму 2 878 166,00 грн., за 2016 рік на суму 12 150   000  грн.;
- пп.14.1.36, пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. "г" п. 198.5, п.198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 304 746,00 грн., в т. ч. за квітень 2016 року на 91 631,00 грн., травень 2016 року на 29 112,00 грн., липень 2016 року на 109 632,00 грн., серпень 2016 року 516 203,00 грн., вересень 2016 року на   250,00 грн., за жовтень 2016 року на 1 087 071,00 грн., за червень 2017 року      на 21 700,00 грн, за жовтень 2017 року на 23 147,00 грн.;
- п. 119.2 ст.119, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 "б" ст. 176 ПК України в частині відомостей за формою № 1ДФ позивача про суми доходів сплачених на користь платника податків за II-IV квартали 2016 року, I-IV квартали 2017 року, та І-IV квартали 2018 року подано не у повному обсязі до контролюючих органів;
-п. 54.2 ст. 54, пп. 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 п. 168.1 ст.168, п. 168.4 ст. 168, ст. 171 ПК України, у перевіреному періоді проводив виплату доходів (заробітна плата) вільнонайманим працівникам, але не своєчасно перераховував податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 49 491,71 грн.;
- п. 54.2 ст. 54, пп. 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 168.4 ст. 168, ст. 171 ПК України, у перевіреному періоді проводив виплату грошового забезпечення атестованим працівникам, але не своєчасно перераховував податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 26 196,92 грн.;
пп. 1.4. п. 161 підрозділу 10 розділу XX, п. 54.2 ст. 54, пп. 168.1.2, 168.1.4. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 168.4 ст. 168, ст. 171 ПК України, у перевіреному періоді проводив виплату доходів (заробітна плата) вільнонайманим та атестованим працівникам, але не своєчасно перераховував військовий збір у розмірі 2 890,87 грн. Та 3 324,93 грн. відповідно; 
На підставі акту перевірки  відповідачем прийняті 21.05.2019 року податкові повідомлення-рішення, а саме: 
податкове повідомлення-рішення №0006621416, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 3 645 000,00 грн., із яких за податковим зобов`язанням - 2 916 000,00 грн., за штрафними санкціями - 729 000,00 грн.;  
податкове повідомлення-рішення  № 0006651416, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 4   016 393,75 грн., із яких за податковим зобов`язанням - 3 213 115,00 грн., за штрафними санкціями - 803 275, 75 грн.;
податкове повідомлення-рішення №0010991306, за яким до позивача застосовано штраф за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі  510,00 грн.;
податкове повідомлення-рішення форми «Д» №0011031306, за яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за штрафними санкціями у розмірі 3 965, 72 грн.
податкове повідомлення-рішення №0011021306, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, за штрафними санкціями у розмірі 32 997, 72 грн.;
податкове повідомлення-рішення форми «Д» №0011041306, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями у розмірі 13 326,68 грн.
Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, а після відмови в задоволенні  скарги звернувся до суду із зазначеним позовом.  
Предметом спору у цій справі є реальність фінансово-господарських взаємовідносин позивача з контрагентами  ТОВ «Пост-Тайм»,ТОВ «Преміум Юкрейн»,ТОВ «Глобалторг Компані», та правильність формування позивачем податку на доходи фізичних осіб, та  грошового зобов`язання з військового збору. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до положень  пп.134.1.1 п.134.1. ст.134, п.138.2,138.4 ст.138, пп.139.1.9 п.139 ст.139 ПК України , об`єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст.152 цього Кодексу.
Приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1 - 198.3,198.6 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.44.1, п.44.2 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством Украї ни. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 цього пункту; для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Приписами ст.1, 9  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звіт ність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Викладене свідчить, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, що формують собівартість реалізованих товарів, визнаються на підставі первин-них документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу;  
господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.
Згідно норм податкового законодавства будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування податку на прибуток та податкового кредиту.
Згідно висновків акту перевірки у періоді, який став об`єктом перевірки, комісією у складі керівника і посадових осіб підприємства позивача здійснено списання у 2016-2017 роках посівів озимого ячменю, проса та ріпаку, про що складені акти обстеження посівів, а саме: від 14.04.2016 року , 26.06.2017 року, 12.10.2017 року, при цьому акти обстеження в 2017 році проводились без залучення спеціалістів управління агропромислового розвитку райдержадміністрації.
Згідно акту списання від 14.04.2016 року виявлено в 2016 році загибель посівів озимого ячменю на площі 112,62 га, загальна сума витрат на вирощування посівів складає  235   740,75 грн.
Згідно акту списання від 26.06.2017 року виявлено загибель посівів проса на площі 137,28 га, загальна сума витрат на вирощування посівів складає 260   844,95 грн.
Згідно акту списання від 12.10.2017 року виявлено загибель посівів озимого ріпаку на площі 131,66 га, загальна сума витрат на вирощування посівів складає 177   469,08 грн.
Крім насіння відповідно актів списання  позивачем використано дизельне паливо, засоби захисту рослин, добрива, разом з тим коригування податкового зобов`язання на зазначені суми позивачем не здійснено. 
В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження факту несприятливих погодних умов в перевірений період часу, що негативно вплинули на стан посівів, на підтвердження факту косіння пошкоджених сільськогосподарських культур , подальшої оранки ріллі, перепосіву, що унеможливлює співставлення в часі господарських операцій та досягнення їх економічної доцільності, а тому відповідачем правомірно нараховано позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за цей період часу.
Здійснюючи аналіз доказів в частині взаємовідносин позивача з контрагентом-постачальником ТОВ «Пост-Тайм» при розгляді справи, суд першої інстанції врахував актуальну на той час судову практику Верховного Суду по справам зазначеної категорії, яка була обов`язкова до застосування судами згідно п.5 ст.242 КАС України, а саме у справах №21-421а11   від 05.03.2012 р., №826/11397/14 від 22.11.2016р., №21-5332а15 від 24.05.2016 р., №21-1318а16 від 14.06.2016р., №21-2430а16 від 22.11.2016 р., №826/1308/18 від 26.02.2020р., №280/5058/18 від 28.10.2019 р., №826/10205/16  від 13.02.2020 р., №640/4687/19 від 06.05.2020 р., № 826/ 11900/18  від 16.03.2021 р. тощо.  
Правова позиція Верховного Суду полягала у тому, що така обставина як наявність вироку за вчинення злочину, передбаченого ст. 205 КК України, стосовно фіктивності підприємства - контрагента покупця, має бути врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.  
Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення таким підприємством сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування витрат є безпідставним.
В силу викладеного відсутні підстави для застосування по цій справі правових висновків Великої палати Верховного суду по справі №160/3364/19, висловлені 07.07.2022 року.
Згідно матеріалів справи на протязі 2016 року позивач у ТОВ «Пост-Тайм» на підставі договору №Г-14/03-16/104   від 04.04.2016 , та додаткової угоди від 19.05.2016 року придбавав  для обробки сільськогосподарських культур гербіциди різних видів, що підтверджується   комерційними пропозиціями,      видатковими накладними №4 від 06.04.2016, №21 від 23.05.2016, товаро-транспортні накладні №Р4 від 06.04.2016, №Р21 від 23.05.2016, підписаними від контрагента ОСОБА_1 , податковими накладними №126 від 23.05.2016, платіжними дорученнями №72 від 05.04.2016 на суму 30 989,00 грн., виписками по банківському рахунку, сертифікатами якості тощо. 
Відсутність здійснення вищевказаних господарських операцій та фіктивність контрагента ТОВ «Пост-Тайм» як суб`єкта господарювання  підтверджується вироком Херсонського міського суду Херсонської області      від 06.07.2017 р. у справі № №766/9175/17 (н/п 1-кп/766/3590/17), що набрав законної сили 11.07.2017, яким власник і керівник ТОВ «Пост-Тайм» ОСОБА_1 визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.205 , ч.1 ст.205-1 КК України за те, що використовув печатку, статутні документи та реєстраційні документи ТОВ «Пост-Тайм» у незаконній діяльності, а саме: проведення за винагороду транзитних безтоварних операцій для надання податкової вигоди суб`єктам господарювання у вигляді необґрунтованого формування податкового кредиту  .
Враховуючи, що первинні документи, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту та витрат, видані контрагентом ТОВ «Пост-Тайм», діяльність якого мала ознаки фіктивного підприємництва, такі документи не відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV і відповідно до ст. 75 КАС України не можуть бути доказами господарської операції у адміністративній справі.
Обставини, що на час документування фінансово-господарських операцій з ТОВ «Пост-Тайм», товариство не було позбавлене статусу платника податку на додану вартість, а також відсутнє рішення суду, яким було б визнано недійсним укладений правочин  ДП «СГ ПДКВС УКРАЇНИ № 8» з ТОВ «Пост-Тайм», не спростовує обставин відображення позивачем у податковій звітності з ПДВ сум податкового кредиту, у податковій звітності з податку на прибуток сум витрат та частини чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету, на підставі операцій, які фактично не здійснювались.
В силу викладеного є правомірними прийняті відповідачем  21.05.2019 року податкові повідомлення - рішення №0006651416 , №0006621416, №0006621416 , якими позивачу по операціям з ТОВ «Пост-Прайм» донараховано суму податку на додану вартість у розмірі 36 390,00 грн., податку на прибуток у розмірі 113 450,00 грн., частини чистого прибутку (доходу) у розмірі 378 165,00 грн. , які не підлягають скасуванню у цій частині    
Посилаючись на порушення контрагентами позивача  ТОВ «Преміум Юкрейн», ТОВ «Глобалторг Компані» вимог податкового законодавства щодо ведення ним господарської діяльності, контролюючий орган розцінив надані позивачем до перевірки первинні документи складеними всупереч вимогам чинного законодавства та такими, що не можуть підтвердити реальність вчинення господарських операцій позивача з вищезазначеними контрагентами, що підтверджено наступними матеріалами справи.
Згідно матеріалів справи  позивач мав господарські взаємини з ТОВ «Преміум Юкрейн» на загальну суму 14   514   798, 00 грн., із яких ПДВ 2   902   899,60 грн.; між позивачем та ТОВ  «Преміум Юкрейн» укладено договір поставки товару - засобів для рослин від 07.06.2016 року №0706/16/Г-163,  №0706/16/Г-167 , які підписувалися у м.Біла Церква, при тому як  накази на відрядження посадових осіб позивача до м. Біла Церква в червні 2016 року не видавалися. За умовами договору транспортування поставки товару здійснює продавець своїми силами та за свій рахунок, кількість, номенклатура, асортимент та ціна товару визначаються сторонами в специфікаціях до договору. 
В ході порівняння вхідної номенклатури з вихідною податковим органом встановлено, що засобів для рослин різних найменувань придбано у зазначеного контрагента у тій же кількості, по тим самим цінам, що і у ТОВ «Глобалторг Компані», які реалізовані позивачу, при цьому засоби для рослин деяких найменувань взагалі не придбавалися.
Судом першої інстанції в підтвердження реальності  поставки товару як доказ його отримання позивачем від ТОВ  «Преміум Юкрейн» прийняті  виписані контрагентом 06.07.2016 року видаткову накладну №РН№-0029-10, товаро-транспортну накладну №120525 про транспортування позивачу мінеральних добрив  автомобілем   НОМЕР_1 , з причіпом   НОМЕР_2 , перевізником і водієм яких значиться ФОП ОСОБА_2 , який згідно актового запису №5 від 26.11.2015 року значиться померлим. В силу викладеного зазначені документи не є належними та допустимими доказами здійснення перевезення товару 06.07.2016 року на адресу позивача.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач мав господарські взаємини з ТОВ «Глобалторг Компані»  на загальну суму 1   181   281,70 грн., із яких ПДВ 236   256,34 грн.; згідно договору на виконання робіт від 07.07.2016 року №0707/16/Г-172 контрагент зобов`язується позивачу надати послуги по обприскуванню посівів соняшника на земельній ділянці 1048,63 га, термін яких визначений 08.07.2016 року,18.07.2016 року , 28.07.2016 року, який підписувався в м.Боярка.
При проведенні перевірки виявлено, що складені контрагентом акти здачі–приймання виконаних робіт від 08.07.2016 року,18.07.2016 року не містять підпису та печатки позивача, акт від 28.07.2016 року взагалі відсутній, накази на відрядження посадових осіб позивача до м.Боярка в липні 2016 року не видавалися.
Викладене свідчить, що у ході розгляду справи достовірність вищенаведених документів відповідачем спростована та доведено, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.
На запит податкового органу стосовно надання інформації щодо техніки та персоналу, які  були задіяні для оприскування полів ТОВ «Глобалторг Компані» в зазначений період часу, позивач повідомив про неможливість надання відповідної інформації через звільнення директора підприємства.
Відповідно до отриманої податкової інформації, наявної в базах даних інформаційних систем ДПС, ТОВ  «Преміум Юкрейн», ТОВ «Глобалторг Компані»  не звітують з жовтня 2016 року, звіти 1-ДФ не подають, найманих працівників не мають, за юридичною адресою м.Харків вул.Симферопольська, 6, де значаться обидва контрагента  як орендарі, не перебувають, на підставі якої податковий орган дійшов вірного висновку про відсутність у контрагентів необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів тощо.
Викладені докази в сукупності свідчать про відсутність підтвердження реальності здійснених позивачем з контрагентами ТОВ  «Преміум Юкрейн», ТОВ «Глобалторг Компані» господарських взаємовідносин за перевірений період часу, правомірність винесених податковим органом 21.05.2019 року податкових повідомлень-рішень №0006651416,  №0006621416, №0006631416  та помилковість висновку суду першої інстанції про визнання цих податкових повідомлень-рішень протиправними в частині взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Преміум Юкрейн», ТОВ «Глобалторг Компані та їх скасування.
Матеріалами справи підтверджено порушення позивачем чинного податкового законодавства при формуванні податку на доходи фізичних осіб, та   військового збору, а тому прийняті відповідачем 21.05.2019 року податкові повідомлення-рішення   №0010991306, №0011021306 , №0011041306 форми «Д», за якими  до позивача застосований штраф за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі  510,00 грн.,32 997,72 грн. та 13 326,68 грн. відповідно, та податкове повідомлення-рішення №0011031306 форми «Д», за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за штрафними санкціями у розмірі 3 965,72 грн. прийняті правомірно та не підлягають скасуванню.
Викладене свідчить, що доводами апеляційної скарги ДП «СП ДКВС України №115» зазначені обставини не спростовані, в силу чого апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм   матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення, та задоволення апеляційної скарги ГУ ДПС у  Запорізький області.
Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325  КАС України, суд,-       
                                             
ПОСТАНОВИВ:
        
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №115» - залишити без задоволення.  
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у  Запорізький області - задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року   по адміністративній справі №   280/6238/19 – скасувати та прийняти постанову.
В задоволенні позову Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №115» - відмовити.
Постанова  набирає законної сили з дати прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений  08 грудня 2022 року.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай