Справа № 146/304/22
Провадження №22-ц/801/1679/2022; № 22-ц/801/1784/2022
Категорія: 17
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року	Справа № 146/304/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого: Копаничук С.Г.
Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В., 
за участю секретаря Ковальчук О.В. 
учасники справи:
позивач: Приватне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля»;
відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 14.06.2022 року, повний текст якого складений 24.06.2022 року та на додаткове рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 11.08.2022 року, постановлених у приміщенні того ж суду під головуванням судді Пилипчука О.В. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» про скасування державної реєстрації речового права та його припинення, - 

В с т а н о в и в :

У квітні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля» (далі – ПрАТ ««Продовольча компанія «Поділля») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» (далі – ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина») про скасування державної реєстрації за останнім речового права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та його припинення. Вказало, що 09.11.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» було укладено договір емфітевзісу № 21 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,7842 га, кадастровий номер 0523986800:01:000:0019 на території Яланецької сільської ради Тульчинського району Вінницької області. 
У листопаді 2020 році ПрАТ уже зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» про визнання недійсним вказаного договору емфітевзису, скасування рішення про державну реєстрацію за останнім речових прав та запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речового права за відповідачем . 
Рішенням Томашпільського районного суду від 08.11.2021 року позов ПрАТ було задоволено, визнано недійсним укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» вказаний договір емфітевзису № 21 від 09.11.2017 року . Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Томашпільської районної державної адміністрації Савчука Р.А. про державну реєстрацію іншого речового права (з відкриттям розділу), індексний номер 38243309 від 21 листопада 2017 року , щодо реєстрації за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина» права емфітевзису № 23472299 від 20.11 2017 року на підставі договору емфітевзису № 21 від 09.11.2017 року. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію речового права емфітевзису № 23472299 від 20 .11. 2017 року за ТОВ «Агрокомплекс Зелена долина».
Постановою Вінницького апеляційного суду від 17.03.2022 року внаслідок часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» , рішення Томашпільського районного суду від 08.11.2021 року в частині задоволення вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» речового права емфітевзису вказаної земельної ділянки від 20.11.2017 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено . В іншій частині рішення суду було залишено без змін. 
Посилаючись на ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно і їх обтяжень» та на те, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав ,визнання недійсними документів на підставі яких її проведено, допускається виключно з одночасним визнанням ,зміною чи припиненням цим рішенням зареєстрованих речових прав, а такі вимоги судом не заявлялись при розгляді попередньої справи ,просило скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію за ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» речового права емфітевзису від 20.11.2017 року № 23472299 щодо спірної земельної ділянки і припинити речове право емфітевзису ,зареєстроване за останнім на підставі договору емфітевзису ,укладеного між відповідачами 09.11.2017 року. Стягнути з відповідачів на користь позивача всі пов`язані з розглядом справи судові витрати, що складаються з судового збору 4962 грн. та витрат на професійну правничу допомогу. 
Рішенням Томашпільського районного суду від 14.06.2022 року позов задоволено. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію за ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» речового права емфітевзису (номер запису 23472299 від 20.11.2017 року 10:49:48) щодо спірної земельної ділянки на підставі договору №21 емфітевзису від 09.11.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина». Припинено речове право емфітевзису, зареєстроване за ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» на підставі договору №21 емфітевзису від 09.11.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»». Стягнуто з ТОВ Агрокомплекс «Зелена Долина» на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» 2481 грн. судових витрат, що складаються із 50% сплаченого судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» 1240,50 грн. судових витрат, що складаються із 25% сплаченого судового збору. Повернуто ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» 25 відсотків сплаченого за платіжним дорученням № P20329041 від 30.03.2022 року судового збору, а саме в сумі 1240,50 грн.
15.06.2022 року  ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»»  подало заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу від , просило  стягнути на його користь з ОСОБА_1  і  ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» по 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу з кожного. До цієї заяви додало копію договору про надання правової допомоги №б/н від 02.03.2022 року з додатковою угодою, укладеною з адвокатом Хитруком І.С.; копію акту приймання-передачі послуг на правничу допомогу від 15.06.2022 року; опис робіт, виконаних адвокатом Хитруком І.С. від 15.06.2022 року; докази про направлення вказаної заяви іншим учасникам справи.
Додатковим рішенням Томашпільського районного суду від 11.08.2022 року заяву ПрАТ про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» з ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» по 4500 грн. з кожного понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Хитука І.С. 
В апеляційній скарзі на оскаржуване рішення від 14.06.2022 року ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» просить зазначене рішення в частині судових витрат скасувати , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким сплачений ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» судовий збір залишити за позивачем. Вказало, що оскільки позовні вимоги, заявлені позивачем у вказаній цивільній справі є похідними від позовних вимог у попередній справі - № 146/1089/20 за позовом про визнання недійсним договору емфітевзису №21 від 09.11.2017 року , скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то вони повинні були бути заявлені позивачем у тій цивільній справі Суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»», надане в судовому засіданні 14.06.2022 року про те, що спір у вказаній цивільній справі виник внаслідок неправильних дій позивача, тому відповідно до п. 9 ст. 141 ЦПК України суд має право покласти на позивача судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» вважає рішення суду законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. 
Рішення суду в іншій частині в апеляційному порядку не оскаржувалось ,а тому апеляційним судом не переглядається.
У апеляційній скарзі на додаткове рішення суду від 09.09.2022 року ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» ,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення ,яким витрати на правову допомогу залишити за позивачем . Вказало, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. є значно завищеними і неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом Хитруком І.С. послуг та часом, витраченим ним на виконання роботи у даній цивільній справі. Суд не взяв до уваги доводи клопотання ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» про зменшення розміру витрат на правову допомогу. 
Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення та додаткове рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду в оскаржуваній частині та додаткове рішення суду відповідають. 
Постановляючи рішення у справі суд виходив з того, що договір емфітевзису, на підставі якого було проведено державну реєстрацію права оренди визнано недійсним та відповідно зобов`язання сторін договору припинено, на даний час у ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» відсутнє право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб зареєстроване за номером запису про інше речове право № 23472299, існування державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) порушує право орендаря зареєструвати своє речове право, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про  скасування державної реєстрації права користування спірною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та припинення права користування відповідачем цією земельною ділянкою. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору суд, керуючись ст.141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, врахував, що позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 4962 грн., що підтверджується платіжним дорученням №Р20329041 від 30.03.2022 року, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 позов визнала, а тому дійшов висновку про такий розподіл судових витрат як стягнення з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» 2481 грн. судового збору, стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» 1240,50 грн. судового збору та повернення ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» з державного бюджету 1240,50 грн. судового збору. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного. 
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки оскаржуваним рішення суду позовні вимоги задоволені у повному обсязі, колегія суддів вважає, що висновок суду про стягнення судового збору з відповідачів на користь позивача є правильним. 
Доводи апеляційної скарги про залишення судового збору за позивачем на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України, оскільки спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій позивача у іншій цивільній справі, не заслуговують на увагу. 
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів розгляду справи. 
Оскільки, зі спору у даній цивільній справі не вбачається зловживання позивачем процесуальними правами чи виникнення цього спору внаслідок неправильних дій позивача , підстави для застосування судом ч. 9 ст. 141 ЦПК України відсутні. 
Та обставини, що позивач замість вимог про скасування запису про проведену державну реєстрацію речових прав у іншій справі - №146/1089/20 повинен був заявляти вимоги, які є предметом даної справи - №146/304/22 не свідчать про неправильність дій сторони , оскільки не суперечать закону щодо прав сторони .Крім того, колегія вважає, що неправильність дій сторони і виникнення з цих підстав спору , при вирішенні питання стягнення витрат, повинна бути доведена і оцінюватись саме у справі ,що розглядається ,а не у будь яких інших, попередніх справах. Тому доводи апеляційної скарги щодо вказаного суд відхиляє. 
Задовольняючи додатковим рішенням вимоги в частині стягнення  з відповідачів на користь позивача  судових витрат на  професійну правничу допомогу, суд виходив з того,  рішенням Томашпільського районного суду від 14.06.2022 року позовні вимоги були задоволені у повному обсязі,  а заявлений позивачем розмір  витрат на професійну правничу допомогу 9000 грн. є співмірним із складністю справи та відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних ним робіт, їх розмір є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, докази про їх неспівмірність у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України)
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ч.6 ).
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи клопотання ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» про зменшення розміру витрат на правову допомогу, спростовуються змістом додаткового рішення, у якому суд першої інстанції вказує на подання такого клопотання .Крім того, ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», яке заявляло таке клопотання не довело неспівмірністі витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, непропорційності і необгрунтованості їх розміру ,а відтак висновок суду є вірним. 
Доводи апеляційної скарги про те, що витрати на складання заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу не можуть бути включені до витрат на правничу допомогу, оскільки ці дії відповідають умовам договору про надання професійної правничої допомоги та додатковій угоді до цього договору, де вказано, що в рамках супроводження кожної справи та надання правової допомоги сторони домовились про перелік послуг, зокрема, підготовка та подання необхідних процесуальних документів, до яких зокрема відноситься підготовка та подання заяви про відшкодування судових витрат.
Те, що витрати на складання заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу можуть бути включені до витрат на правничу допомогу узгоджується з висновками постанов Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №906/598/19 та від 23 лютого 2022 року у справі №922/1122/21.
Інші доводи апеляційної скарги також правильні висновки суду не спростовують і не впливають на законність прийнятого судом рішення в частині стягнення судових витрат та додаткового рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відтак, апеляційна скарга підлягає залишенню  без задоволення, а судові рішення – залишенню без змін. 
Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення суду в оскаржуваній частині та додаткове рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а вказані судові рішення залишенню без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-
П о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 14.06.2022 року та на додаткове рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 11.08.2022 року залишити без задоволення.
Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 14.06.2022 року в частині стягнення судових витрат та додаткове рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 11.08.2022 року залишити без змін.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» та ОСОБА_1 по 500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу за перегляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий :                                                                               Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К. 

Оніщук В.В.