Номер провадження: 33/813/935/22
Номер справи місцевого суду: 509/6884/21 
Головуючий у першій інстанції Жижка О. В.  Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Поворозко І.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської областівід 25 липня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Жижки О.В., 
встановив:
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської областівід 25 липня 2022 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік зі стягненням судового збору в дохід держави в розмірі 496,20 грн. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №171826 від 21.11.2021, з цього ж дня о 00:17, за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Грибівка, вул. Золотий Бугаз, масив 17, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась в бік с. Санжійка, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, неадекватна поведінка, від проходження експертизи на предмет алкогольного сп`яніння та перевірки на апараті «Drager» відмовилась із застосуванням відеофіксації, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить суд постанову скасувати та провадження у справі закрити.
У скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи. Судом було порушено положення ст. 278, 279 КУпАП - не було вирішено клопотання захисника Нємцової О.А., подане до суду 13.06.2022. Поліцейським було порушено порядок складання протоколу, у зв`язку з чим він вважається недійсним та недопустимим доказом, який складений всупереч вимогам КУпАП. Також вважає, що додані до матеріалів відеозаписи є недопустимими, оскільки не зафіксували факт зупинки та взагалі не містять будь-якого підтвердження факту алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Поліцейськими порушено вимоги ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не було видано копію протоколу, що унеможливило його оскарження, чи оскарження дії/бездіяльності поліцейських під час складання протоколу. Крім того, якщо ОСОБА_1 дійсно перебувала у стані алкогольного сп`яніння, як це зазначено у протоколі, то поліцейські мали би відсторонити її від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП. Але ні відсторонення від керування, ні вилучення ведійського посвідчення поліцейськими не було зроблено, оскільки в дійсності ОСОБА_1 знаходилась за кермом свого авто у тверезому стані. Вважає, що доданий до матеріалів адміністративного правопорушення відеозапис, є недопустимим доказом, оскільки він не містить доказів знаходження водія ОСОБА_1 за кермом під час руху автомобіля. Вважає не доведеним «поза будь-яким розумним сумнівом» факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
05.10.2022 ОСОБА_1 надає суду пояснення описуючи події дня складання протоколу про адміністративне правопорушення, посилаючись на протиправні дії поліцейського, які вона 23.11.2021 оскаржила, шляхом подачі скарги на його дії.
10.10.2022 представник ОСОБА_1  надав суду доповнення до апеляційної скарги та додатково до уже зазначеного вказує про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, який технічний прилад і технічний засіб застосовував поліцейський для здійснення відеофіксації правопорушення. Фіксування не велось з самого початку правопорушення та до завершення складання адміністративних матеріалів. Відеозапис не містить всіх обставин справи і не може бути використаний в суді як належний доказ. Вимога поліцейського, яка виглядала у незаконної вимогі діяти водію на підставі направлення була незаконною та такою, що не підлягала виконанню з боку водія. Посвідчення водія не вилучалося. Транспортний засіб не затримувався. Водія не відсторонили від керування транспортним засобом. Направлення на проведення огляду на стан сп`яніння до найближчого мед закладу та будь-які інші докази, які б свідчили про відсторонення особи від керування т/з, як і керування т/з в стані алкогольного сп`яніння, суду не надано. Рапорт поліцейського не може вважатись об`єктивним доказом, оскільки інспектор є зацікавленою особою. Додані до протоколу відеозаписи без найменування не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі відсутні відомості про долучення будь-якого відеозапису та про технічний засіб, на який здійснено такі відеозаписи. Акт-огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 відсутній. Таким чином, застосовуючи презумпцію невинуватості, сама відмова від проходження медичної експертизи, не може бути розглянута судом, як однозначне доведення винуватості водія у скоєння ним адміністративного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.
За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що огляд в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення проводиться лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Апеляційним судом досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи співробітником поліції, на якому зафіксовано водія ОСОБА_1 , котра 21.11.2021 перебувала за кермом автомобіля та відмовлялась пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому будь – яких повідомлень про безпідставність вимог поліцейського не повідомляла, так само як і те, що не керувала автомобілем, а отже, не має статус водія. За таких обставин не приймаються доводи ОСОБА_1 стосовно того, що вона не керувала автомобілем за викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами, оскільки вони беззаперечно спростовуються матеріалами адміністративного провадження.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів ОСОБА_1 та її захисником суду не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи, відтак доводи скарги про не зазначення технічних характеристик приладу запису на зміст висновків суду не впливають.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про порушення судом положення ст. 278, 279 КУпАП, не вирішивши клопотання захисника Нємцової О.А., подане до суду 13.06.2022, оскільки 25.07.2022 дане клопотання було предметом розгляду та враховано при винесенні постанови суду.
В апеляційного суду не виникають сумніви, щодо того, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №171826 від 21.11.2021 ОСОБА_1 власноручно підписала, зауважень та застережень в протоколі не вказала, тобто фактично погодившись із його змістом.
Крім того, ОСОБА_1 в протоколі зазначила свої власноручні пояснення по суті порушення, а саме визнала факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що до матеріалів справи не долучено акт огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки водій відмовився від проходження огляду, до медичного закладу не доставлявся, тож і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складається лише за результатами огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, не складався.
Дії працівника поліції, які, на думку заявника, порушують її права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що такі дії є очевидно протиправними. В матеріалах справи відсутні результати оскарження, які б свідчили про протиправність таких дій.
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №171826 від 21.11.2021, а також диском з відеозаписами обставин скоєння адміністративного правопорушення.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у відмові пройти огляд на стан сп`яніння, мотиви відмови від його проходження правового значення не мають, факт відмови пройти огляд у медичному закладі за допомогою передбаченого законом приладу встановлений, висновки суду мотивовані та підтверджені доказами у справі.
Доводи апелянта щодо відсутності доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом, апеляційний суд бере до уваги, але зазначає, що вказані обставини не вплинули на правильність висновку суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини.
Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а її дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської областівід 25 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                                Є.С. Сєвєрова