ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/2680/22	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
 за участю секретаря судового засідання: Поспєлової А.С.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року (головуючий суддя Кармазина Т.М.) у справі №340/2680/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.04.2022 року №800 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області” в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.05.2022 року №215 о/с “По особовому складу” в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч.1 п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області та допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (93406, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, будинок 1, код ЄДРПОУ: 40108845) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення зі служби в поліції по день ухвалення рішення суду та допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що наказом Головного управління 
Національної поліції в Луганській області від 30.04.2022 № 800 майора поліції ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та з 11.05.2022 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.05.2022     № 215 о/с звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Позивач вважав зазначені накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Обґрунтовуючи накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції відповідач у наказі від 30.04.2022 № 800 посилається на    недотримання позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті     18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України “Про Національну поліцію”, п.1, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських. Позивач вказував, що зі змісту положень зазначених вище нормативно-правових актів не вбачається, що поліцейський обмежений у свободі пересування та виїзді за межі певної адміністративно-територіальної одиниці у вільний від несення служби час. Таких заборон не містить і наказ начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 “Про відрядження”, на який посилається відповідач. Крім того, зміст цього  наказу  позивачу не був відомий на момент його видання. У зв`язку з чим позивач вважав, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а отже його притягнуто до дисциплінарної відповідальності безпідставно та необґрунтовано. Позивач також зазначав, що в оскаржуваних наказах не обґрунтовано підстави застосування до позивача найбільш суворого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, не враховано жодних обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського. 
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які, за позицією суду першої інстанції, свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку (самовільне залишення місця дислокації); належним чином проведеним службовим розслідуванням щодо встановленого такого факту; відповідністю застосованого стягнення тяжкості проступку. 
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Позивач вказує на те, що судом першої інстанції не було досліджено доказів та не надано належної оцінки тим обставинам, які свідчать про те, що позивач залишив місце постійної дислокації в неробочий час. При цьому, позивач наполягає на тому, що жодний із нормативно-правових актів, на які посилається відповідач, не містить заборони поліцейському пересуватися та виїздити за межі певної адміністративно-територіальної одиниці у вільний від несення служби час. Також, позивач звертає увагу на те, що судом не було з`ясовано розбіжності в даті виїзду позивача за межі Луганської області, хоча в матеріалах службового розслідування відображені різні дати такої події. Не було з`ясовано судом і належність автомобіля, в якому затримано позивача на блок посту, хоча матеріали службового розслідування містить противоречиву інформацію з цього приводу. Крім цього, позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості застосованого виду дисциплінарного стягнення, вказуючи на те, що судом не було враховано обставин, що пом`якшують відповідальність.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходив службу в Національній поліції України. 
Наказом начальника ГУНП в Луганській від 01.02.2021 №61о/с, майора поліції ОСОБА_1 (0068875), призначено старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області (а.с.140).
Наказом начальника ГУНП в Луганській від 25.02.2022 №508, позивача відряджено для несення служби до Луганської області з 25.02.2022 до особового розпорядження зі зброєю. (а.с.141).
Наказом начальника ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 №716 “Про призначення службового     розслідування та створення дисциплінарної комісії”, за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників поліції ГУНП в Луганській області, а також можливого порушення ними службової дисципліни було призначено службове розслідування в порядку письмового провадження та створено дисциплінарну комісію. ОСОБА_1 ознайомлений із вказаним наказом 21.04.2022, про що свідчить його особистий підпис у наказі (а.с.106-107).
Підставою призначення службового розслідування слугував лист Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 №284/42-12/03-2022 про отримання 19.04.2022 працівниками Луганського управління ДВБ НПУ оперативної інформації щодо можливого незаконного вивезення алкогольної продукції з місця ведення активних бойових дій, а саме з м.Сєвєродонецьк, Луганської області до м.Бахмут, Донецької області окремими працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області (а.с.108-109).
Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 20.04.2022 №178 о/с, майора поліції ОСОБА_1 відсторонено     від виконання службових обов`язків старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області на час проведення службового розслідування, з 20.04.2022. Підставою зазначено наказ ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716 “Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії” (а.с.143-144).
Наказом від 20.04.2022 №729 припинено відрядження для несення служби до Луганської області майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, з 20.04.2022 (а.с.142).
30.04.2022 начальником ГУНП в Луганській області затверджено висновок службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Луганській області (а.с.124-139).
Наказом від 30.04.2022 №800 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області” за особисту недисциплінованість, порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України “Про Національну поліцію”, п.1, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого     Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених     наказом МВС України №1179 від 09.11.2016, не виконанні вимог наказу начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 “Про відрядження”, щодо несення служби та виконанні службових обов`язків, в умовах воєнного стану у Луганській області, що виразилось у безпідставній відсутності за місцем несення служби та самовільному виїзду за межі території Луганської області, без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_2 , та не виконанні службових завдань з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог     Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді     звільнення зі служби в поліції. Згідно особистого підпису позивача, із наказом ОСОБА_1 ознайомлений 03.05.2022 (а.с.139а-139д).
Наказом ГУНП в Луганській області від 11.05.2022 № 215 о/с    відповідно до  Закону України “Про Національну поліцію”  майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч.1 п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 13.05.2022 звільнено зі служби в поліції (а.с.145). Підставою видання наказу зазначено наказ ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 №800.
Правомірність та обгрунтованість застосування до позивача дисциплінарної стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, є предметом спору який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе обов`язок поліцейського належним чином виконувати свої службові обов`язки, у тому числі дотримуватися наказів своїх керівників.
У спірному випадку підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став встановлений факт безпідставної відсутності позивача за місцем несення служби та самовільному виїзду за межі території Луганської області, без дозволу безпосереднього керівника начальника. При цьому, за позицією відповідача, позивачу було доведено до відома наказ старшого групи, яким відповідно до п.3 наказу ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 №508 призначено підполковника поліції ОСОБА_2 – начальника Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, про заборону без згоди безпосереднього керівника залишати місце несення служби.
Отже, факт невиконання позивачем наказу безпосереднього керівника безумовно правомірно кваліфікується відповідачем як порушення службової дисципліни.
Порядок накладення дисциплінарного стягнення визначено розділом ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яким, зокрема, передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, призначається службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом МВС України 07 листопада 2018 року №893 (зареєстровано в Мінюсті України 28.11.2018 за №1355/32807).
Як зазначено вище, дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за результатами проведеного службового розслідування.
Виходячи із доводів апеляційної скарги можливо дійти висновку про те, що позивач не пов`язує незаконність свого звільнення із порушенням відповідачем процедури проведення службового розслідування.
Підстави апеляційної скарги фактично зводяться до недоведеності факту скоєння позивачем дисциплінарного проступку.
Таким чином, враховуючи аргументи позивача, з якими він пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити та надати оцінку тим доказам, які надані сторонами під час розгляду справи та на підставі яких судом першої інстанції зроблено висновком про доведеність скоєння позивачем дисциплінарного проступку.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ГУНП в Луганській області було отримано лист Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 №284/42-12/03-2022 щодо можливого незаконного вивезення алкогольної продукції з місця ведення активних бойових дій, а саме з м.Сєвєродонецьк Луганської області до м.Бахмут Донецької області окремими працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області (а.с.108-109).
В цьому листі зазначено, що під час проведення перевірки отриманої інформації та вжитими заходами, на блокпосту розташованому на автодорозі Лисичанськ – Бахмут Донецької області були зупинені транспортні засоби марки “FORD Tranzit”, н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) та “MAZDA”, н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), в яких перебували поліцейські Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, зокрема     старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 .
В ході проведення огляду зазначених транспортних засобів було встановлено, що в автомобілях знаходилась алкогольна продукція, кількістю 4002 пляшки (горілка, коньяк) різноманітних марок, походження якої працівники поліції Сєвєродонецького РУП пояснити не змогли, а також працівники поліції не змогли надати аргументовані відповіді щодо підстав їх перебування на території Донецької області та мети їх руху.
Вказаний факт було зареєстровано у ЄО Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області №5014 від 19.04.2022 та на місце події викликано слідчо-оперативну групу зазначеного районного відділу поліції. Відомості за вказаним фактом ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорськ внесенні до ЄРДР №62022050020000189 за ч.4 ст.185 КК України.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин     події, надання оцінки діям поліцейських ГУНП в Луганській області, встановлення причин і умов вчинення проступку, а також наявності їх вини, відповідачем видано наказ від 19.04.2022 №716 “Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії” (а.с.106-107).
Відповідно до матеріалів службового розслідування, наказом начальника ГУНП в Луганській області №505 від 25.02.2022 було введено в дію план евакуації підрозділів ГУНП в Луганській області та встановлено місце тимчасової дислокації в м.Дніпро.
Наказом ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 “Про відрядження”, на виконання вимог     Закону України “Про Національну поліцію”, з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства, під час дії військового стану, відряджено для несення служби до Луганської області з 25.02.2022 до особового розпорядження зі зброєю, зокрема майора поліції ОСОБА_1 (а.с.141).
Відповідно до пункту 3 зазначеного     наказу, старшим групи призначено полковника поліції ОСОБА_2 , начальника Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції     в Луганській області.
Довідкою Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 13.06.2022 №180/111/34-2022 підтверджується, що в період часу з 26.02.2022 по 19.04.2022 старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 був залучений до забезпечення охорони публічного порядку та інших поліцейських     функцій під час запровадження воєнного стану у складі зведеного загону ГУНП в Луганській області (а.с.148-149). 
Відповідно до книги служби нарядів зведеного загону ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 заступав у наряди, зокрема 19.04.2022 з охорони ІТТ (в ніч), що не заперечується учасниками справи (а.с.23-76).
Зі змісту письмових пояснень начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції Мазура А.В. від 20.04.2022 та 22.04.2022, наданих під час проведення службового розслідування вбачається, що він та частина його підлеглих (на час надання пояснень) дислокуються у м.Сєвєродонецьку в приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Луганській області. 19.04.2022 на блокпосту в м. Бахмут Донецької області було зупинено його підлеглих, зокрема майора поліції ОСОБА_1 , які перевозили алкогольні напої в м.Бахмут на автомобілі “Ощадбанка”, який їм було надано в користування зазначеним банком для виконання покладених на них посадових обов`язків. Про те, що вказані працівники поліції виїжджали в м.Бахмут йому було невідомо, про це йому не доповідалось. В подальшому, від працівників поліції ОСОБА_2 стало відомо, що алкогольні напої вони придбали у військовослужбовців в м.Сєвєродонецьк, які начебто їх отримали від приватного підприємця за сприяння виїзду за межі області.     При цьому, як йому відомо, ОСОБА_1 до цих алкогольних напоїв на має жодного відношення, а поїхав з ними перевозити за компанію. Позивач та інші працівники, перебували у нього в підпорядкуванні та виконували функції групи швидкого реагування по подіям у м.Сєвєродонецьку та доставки осіб у групу фільтрації. Всі свої дії вони повинні були погоджувати з ним, у тому числі виїзд за межі дислокації підрозділу (а.с.110-112, 113-114).
Отже, поясненнями начальника Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області полковника поліції Мазура А.В., якого відповідно до наказу від 25.02.2022 №800 призначено старшим групи, підтверджується факт самовільного залишення майором поліції ОСОБА_1 місця дислокації, а саме м.Сєвєродонецьк, без погодження та дозволу керівника. 
Факт самовільного залишення майором поліції ОСОБА_1 місця дислокації без дозволу керівництва ГУНП в Луганській області підтверджується також поясненнями самого позивача від 25.04.2022, наданими в ході проведення службового розслідування. Так, позивач пояснив, що він в денний час виїхав без дозволу керівництва ГУНП в Луганській області в Донецьку область до м.Бахмут. Свою провину у вищезазначеному він визнає та більше нічого протиправного не вчиняв. Він визнає, що порушив службову дисципліну, йому відомо, що він був відряджений до Луганської області на підставі наказу начальника ГУНП в Луганській області (а.с.115-116).
Аналогічні пояснення надані в ході службового розслідування працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.117-122).
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріалами службового розслідування підтверджено факт самовільного залишення майором поліції ОСОБА_1 місця дислокації, а саме м.Сєвєродонецьк, без погодження та дозволу керівника. І такий факт не заперечувався самим позивачем під час проведення службового розслідування.
В той же час, в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що такі пояснення ним були надані під психологічним впливом, внаслідок обіцянки про те, що до поліцейських, у тому числі до позивача, не будуть застосовані суворі заходи дисциплінарного впливу.
До таких пояснень позивача суд апеляційної інстанції відноситься критично, оскільки жодних доказів позивачем цьому надано не було. При цьому, суд враховує, що висновок про обізнаність позивача щодо неможливості залишення місця служби без дозволу керівника, висновується не лише з пояснень самого позивача, а і інших працівників поліції, зокрема, безпосереднього керівника позивача - ОСОБА_2 . 
Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і аргументи позивача про те, що місце дислокації (несення служби) ним залишено не у службовий час, а в час відпочинку.
Так, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022     було введено воєнний стан в Україні з 24.02.2022 та Указом від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
З 24.02.2022 на території Луганської області, у тому числі у м.Сєвєродонецьку, відбувалися бойові дії, і саме в зазначеному місці позивач повинен був забезпечувати виконання службових завдань відповідно до наказу від 25.02.2022 №508. Позивача було відряджено до Луганської області зазначеним наказом з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства, під час дії військового стану з 25.02.2022. В той же час, старшим групи призначено полковника поліції ОСОБА_2 , відповідно до пояснень якого встановлено, що працівники поліції, зокрема і ОСОБА_1 перебували у нього в підпорядкуванні та виконували функції групи швидкого реагування по подіям у м. Сєвєродонецьку та доставки осіб у групу фільтрації. Відповідно, всі свої дії позивач повинен був погоджувати з ним, у тому числі виїзд за межі дислокації підрозділу, в даному випадку під час дії воєнного стану, за межі області. Зазначена обставина фактично визнана також і позивачем у письмових поясненнях, наданих в ході проведення службового розслідування. 
Отже, залишення позивачем місця несення служби, а більш того вибуття за межі Луганської області, було можливе лише при наявності дозволу керівника, в незалежності від того чи виконував позивач службові обов`язки чи мав час відпочинку.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами службового розслідування доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, яке виразилося у самовільному залишенні місця дислокації підрозділу в умовах воєнного стану, а тому твердження майора поліції ОСОБА_1 про те, що у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, є необґрунтованими.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи позивача про не встановлення судом фактичної дати вчинення позивачем такого проступку, оскільки така дата встановлена як службовим розслідуванням так і судом під час розгляду справи і вищеописані події відбулися 19.04.2022. Той факт, що у своїх поясненнях, наданих під час службового розслідування, позивач вказував дату 18.04.2022 жодним чином не спростовує фактичну дату вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Стосовно аргументів позивача про непропорційність застосованого виду дисциплінарного стягнення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, суд першої інстанції правильно виходив з того, що імперативних обмежень щодо встановлення того чи іншого виду дисциплінарної відповідальності, чинні нормативно-правові акти не містять. В той же час, визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, який вільний у виборі останнього.
У свою чергу ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено те, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
З висновків службового розслідування вбачається, що відповідачем враховано особу позивача, його попередня поведінка, ставлення до служби, про що свідчить наявна в матеріалах службового розслідування характеристика. В той же час, відповідачем було враховано і тяжкість проступку, наслідки до якого він міг призвести, а також те за яких умов його вчинено (в умовах воєнного стану), що безперечно підвищує вимоги до дотримання службової дисципліни поліцейськими, а вчинення дисциплінарного проступку в таких умовах фактично підриває довіру та авторитет до органів Національної поліції, на яких, як і на інші правоохоронні органи, покладено обов`язок щодо надання відсічі збройній агресії з боку російської федерації.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі №340/2680/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 27.10.2022
Повний текст виготовлено 28.10.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк