ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20097/19                                                                       Суддя першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 листопада 2022 року                                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б., 
          при секретарі                    - Ткаченко В.В., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2019 року позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про виключення із реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 від 30 червня 2017 року №20/26-55-13-02;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві відновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платником єдиного податку з 01 липня 2017 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи), втім  межах спірних правовідносин відповідачем жодної перевірки щодо позивача не проводилося, акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про виключення з реєстру платників податків єдиного податку не складалося, не надано доказів наявності у позивача як платника податку податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а лише вказано про розмір такого податкового боргу.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з даних інформаційної системи ДФС України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києва як фізична особа-підприємець та у період з 01 жовтня 2012 року по 30 червня 2017 року перебувала на спрощеній системі оподаткування - 2 група, 20 % від розміру мінімальної заробітної плати.
На підставі рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДПС у місті Києві від 30 червня 2017 року №20/26-55-13-02 фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 виключено з реєстру платників єдиного податку на підставі пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України та з врахуванням підпункту 8 пункту 298.2.3 статті 298 Податкового кодексу України за наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернулась із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку врегульований статтею 299 Податкового кодексу України (в редакції станом на дату прийняття вказаного рішення).
У відповідності до пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Абзацом 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.
У відповідності до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки - у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Відповідно до доводів апеляційної скарги, відповідно до витягу з ІКП платника податків за ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 1 174,26 грн. (код платежу 18010200).
Водночас, як вірно зауважено судом першої інстанції, вимогами пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №813/1465/17, від 15 травня 2018 року у справі №813/676/17, від 19 лютого 2019 року в справі №826/7216/17, які відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що жодної перевірки щодо позивача податковим органом не проводилося, акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про виключення з реєстру платників податків єдиного податку не складалося.
Посилання представника контролюючого органу на відсутність у пункті 299.10 статті 299 Податкового кодексу України та підпункті 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України вимоги щодо проведення податковим органом перевірки та оформлення її результатів актом перевірки є необґрунтованими, адже пункт 299.11 статті 299 Податкового кодексу України є загальним для всіх випадків виявлення відповідним контролюючим органом порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою.
У той же час, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).
Варто також наголосити, що представником податкового органу не надано доказів наявності у позивача як платника податку податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а лише вказано про розмір такого податкового боргу.
Не наведено таких доказів й в апеляційній скарзі.
Крім того, представником контролюючого органу не заперечуються та не спростовано жодними доводами твердження представника позивача про те, що податковий борг у розмірі 1 174,26 грн. обліковувався за кодом платежу 18010200, тобто за податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Водночас, відповідно до положень Податкового кодексу України платниками такого податку є, зокрема, фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а не фізична особа-підприємець, як це мало місце в межах спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги є констатуванням факту винесення спірного рішення, втім не містить жодного доводу щодо спростування висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Щодо позовних вимог про зобов`язання податкового органу поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку з 01 липня 2017 року, варто зазначити наступне.
Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно пункту 19-3.1 статті 19-3 Податкового кодексу України до функцій державних податкових інспекцій належать: здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб, реєстрів, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.
Відповідно до пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
З огляду на встановлення факту протиправності рішення про виключення із реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 від 30 червня 2017 року №20/26-55-13-02 ефективним засобом порушеного права позивачки є зобов`язання Головного управління ДПС у місті Києві поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку з дати такого виключення з реєстру та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2022 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 
Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко  
                                                                                                    С.Б.Шелест 
Повний текст виготовлено 29 листопада 2022 року.