УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/3095/22 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В. 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року м.Житомир

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю захисника Колупаєва В.В. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Колупаєва В.В. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 05 червня 2022 року о 18год. 23хв., по вул. Київське шосе, 141, в м. Житомирі, керував автомобілем марки «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду – 3,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
На прийняте судом рішення захисник Колупаєв В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства.
Зазначає, що судом справа розглянута без участі ОСОБА_1 , якого про місце та час розгляду справи сповіщено належним чином не було. В порушення ст.277-2 КУпАП повістка не вручалась, чим порушено його права на захист, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Звертає увагу на те, що згідно спірного протоколу від 05.06.2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою приладу Драгер. Однак згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 від 05.06.2022 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я.
Суд не з`ясував, яке саме було вчинено правопорушення. Будь-які (письмові, відео, фото) докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні. Інспектори патрульної поліції автомобіль не зупиняли, а прибули на виклик про ДТП.
Зазначає, що ані Інструкція, ані Порядок не дають право поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, у зв`язку з чим і правопорушення на той час ніякого не було. Так само і в разі незгоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відсутні підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а виникає у поліцейського обов`язок направити водія для проведення огляду у відповідному закладі здоров`я.
Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученого до матеріалів справи, жодні права, передбачені законом, ОСОБА_1 не роз`яснювались. Згода ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відеозаписом не зафіксована.
Натомість саме відмова від проходження огляду у медичному закладі, або його проходження в медичному закладі - мають наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову, або перебування в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря.
Вказує, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, про що свідчить заповнене направлення для проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. Однак всупереч вимогам закону та направленню, до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 не доставлявся, в результаті чого останній був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.
Посилається на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.
Зазначає, що при наявності таких суперечливих доказів суд не викликав і не допитав свідків в судовому засіданні, а тому відповідно до ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2022 року, як такий, що пропущений з поважної причини.
В обґрунтування поважності строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 та він сам не були присутні в судовому засіданні, підзахисний не отримав оскаржувану постанову. 11.07.2022 року звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання їх копій, що було здійснено ним 18.07.2022 року ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні захисник Колупаєв В.В. підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, просив її задовольнити. Також зазначив, що ОСОБА_1 обізнаний про апеляційний розгляд, який можна проводити за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника Колупаєва В.В. підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Доводи захисника Колупаєв В.В. стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, керуючись положеннями ст.289 КУпАП, апеляційний суд вважає, що захиснику Колупаєву В.В. слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2022 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Колупаєва В.В. щодо порушення ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП щодо забезпечення його участі в розгляді справи в суді першої інстанції та неповідомлення належним чином про час та місце розгляду справи, то вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Так відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про те, що суд першої інстанції зазначених вимог закону взагалі не дотримався та розглянув справу без повідомлення правопорушника, з порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі і права на захист.
Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 10.06.2022 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу справи(а.с.10).
В подальшому судом першої інстанції 27.07.2022 року винесено оскаржувану постанову.
В оскаржуваній постанові суд зазначив, що ОСОБА_1 належним чином був сповіщений про місце і час розгляду справи уповноваженою особою УПП в Житомирській області при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, згідно відмітки у протоколі.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в порушення ч.1 ст.277-2 КУпАП повістки ОСОБА_1 для прийняття участі в розгляді протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не направляв. Тому висновки суду про те, що він належним чином та в порядку, передбаченому законом, був повідомлений про розгляд справи щодо нього в суді, є безпідставними. 
З урахуванням наведеного слід визнати, що судом було допущено істотні порушення вимог КУпАП, ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, не мав можливості захищатися від пред`явленого звинувачення у вчиненні правопорушення, тому постанова суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає скасуванню. 
При цьому, скасувавши постанову суду та розглянувши справу по суті безпосередньо, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, визначених в протоколі, доведена дослідженими в ході апеляційного розгляду справи доказами, і доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , порушення процедури його огляду на стан сп`яніння, не знайшли своє підтвердження.

Так апеляційним судом встановлено, що 05 червня 2022 року о 18год. 23хв., по вул. Київське шосе, 141, в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу в результаті ДТП, яке відбулося між автомобілем ОСОБА_1 і іншого водія, із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, результат даного огляду склав 3,08 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Виходячи з зазначених положень, апеляційний суд приходить до наступного.
Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР№18 від 05.06.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 05 червня 2022 року о 18год. 23хв., по вул. Київське шосе, 141, в м. Житомирі керував автомобілем марки «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку із участю ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді, із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, результат якого склав 3,08 проміле Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол – поліцейським взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції Неборачком Р.М. тасамим правопорушником, та складений у присутності останнього. Будь – яких зауважень чи заперечень щодо обставин, викладених в протоколі він не зазначав. 
При цьому зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
Обставини, встановлені у протоколі, відповідають диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу додано роздруківку результату огляду за допомогою приладу «Драгер 6820» від 05.06.2022 року, в якій чітко зазначено 3,08 проміле. Вказана розруків (чек) підписана не тільки працівником поліції, а й самим правопорушником.
Відповідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» погодився, підписавши його
При цьому працівниками поліції було також відповідно до Інструкції виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, результати огляду на місці зупинки та зазначено, що ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся. 
Також, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.251 КУпАП, звертає увагу на те, що не дивлячись на те, що в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було невірно висвітлено обставини вчинення правопорушення та проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із зазначенням того, що останній начебто відмовився від такого огляду, такі суперечності не можуть бути підставою для спростування висновку про винуватість ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП його огляд на стан алкогольного проводився із застосуванням технічного засобу відеозапису, і присутність двох свідків при цьому не була необхідна. Разом з тим, навіть враховуючи невірно викладені обставини правопорушення в письмових поясненнях залучених свідків, згідно відеофіксації огляду безумовно встановлено їх присутність при цих діях. Однак за вказаних вище обставин підстав для їх обов`язкового допиту безпосередньо в судовому засіданні апеляційний суд не вбачає. 
Обставини вчинення правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджується також рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції Неборачком Р.М., з якого вбачається, що працівники поліції прибули за повідомленням на місце ДТП без травмованих, учасником якого і був ОСОБА_1 , тобто працівниками поліції автомобіль ОСОБА_1 дійсно не зупинявся, однак він був зупинений у зв`язку з участю в ДТП, тому доводи захисника щодо відсутності підтвердження зупинки працівниками поліції автомобіля правопорушника є безпідставними. Сам ОСОБА_1 згідно відео факту керування жодним чином при цьому не заперечував. Саме при оформленні наслідків ДТП і було встановлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, наявність якого він сам підтвердив.
Крім того найоб`єктивнішим доказом в даній справі при цьому є відеозапис боді камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівники поліції прибули на місце ДТП за участю ОСОБА_1 , та при спілкуванні з ним були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння На запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив, що він вживав алкоголь. На пропозицію пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу драгер або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Однак після запрошення двох свідків для засвідчення такої відмови при повторному пропонуванні працівниками поліції пройти огляд останній погодився на це та в присутності свідків пройшов його за допомогою газоаналізатора, результатом якого стало виявлення алкогольного сп`яніння 3.08 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, підписав відповідні документи, про які зазначено вище та не заперечував, що вживав алкоголь перед керуванням транспортним засобом.
Тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, в зв`язку з чим було заповнено направлення для проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, є безпідставними та такими, що спростовуються вказаним відеозаписом. 
Наявність в матеріалах направлення на огляд в медичний заклад здоров`я, що на думку сторони захисту не свідчить про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Зазначене направлення було складено відповідно до Інструкції, можливо у зв`язку з попередньою відмовою правопорушника від огляду на місці. В любому випадку наявність направлення не спростовує інших доказів, які свідчать про згоду ОСОБА_1 з результатами огляду на місці.
Враховуючи вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.
Також є безпідставними доводи апелянта, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, оскільки спростовується відеозаписом на якому зафіксовано роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що чітко прослуховується за відсутності прямого відео про це.
Посилання апелянта на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортного засобу не знайшло свого підтвердження з огляду на те, що між останнім та іншим водієм відбулася ДТП, яка продовжувалася оформлюватися працівниками поліції після огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Тому однозначних даних про подальшу можливість руху його автомобіля матеріали справи не містять. А відтак стверджувати, що він не відсторонювався від керування підстав немає. Крім того незазначення такої обставини в матеріалах даної справи не свідчить про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння доведена поза розумним сумнівом, і доводи апеляційної скарги зазначений висновок не спростовують.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, а апеляційні доводи захисника щодо суті правопорушення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з накладанням відповідного безальтернативного стягнення та стягнення на користь держави судових витрат.
Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Колупаєву В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника Колупаєва В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: