УХВАЛА

03 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа №280/7675/20
адміністративне провадження № К/990/26290/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, за участю третьої особи - Міністерства оборони України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,  
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 17 березня 2014 року по 10 листопада 2017 року; зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 18 березня 2014 року по 10 листопада 2017 року у розмірі 40937,13 грн; визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати йому грошового забезпечення в повному обсязі  та зобов`язати здійснити виплати у розмірі 283380,88   грн; визнати неправомірною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, і який прийнятий на військову службу за контрактом, в розмірі восьми мінімальних заробітних плат та зобов`язати нарахувати та виплатити таку  допомогу; визнати неправомірними дії відповідача щодо утримання з грошового забезпечення суми виплаченої надбавки за тимчасове виконання обов`язків офіцера мобілізаційного відділення в розмірі 3084,32 грн та ненарахування надбавки за тимчасове виконання обов`язків офіцера мобілізаційного відділення за весь період виконання таких обов`язків та зобов`язати нарахувати та виплатити такі виплати; визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1  щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення та зобов`язати виплатити грошову компенсацію за неотримане продовольче забезпечення у розмірі 16 811,07 грн; визнати неправомірною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно та здійснити такі виплатити у сумі 50 639,70 грн; зобов`язати здійснити вищезазначені виплатити з компенсацією податку на доходи фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок №44); зобов`язати відповідача надати до Пенсійного фонду України персоніфіковані відомості зі змінами в його грошовому забезпеченні з урахуванням здійснених виплат.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 18 березня 2014 року по 10 листопада 2017 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати, надати розрахунок та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 18 березня 2014   року по 10 листопада 2017 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця. Визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо утримання з грошового забезпечення суми виплаченої надбавки за тимчасове виконання обов`язків офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3 084,32 грн та ненарахування та невиплати ОСОБА_2 доплат за тимчасове виконання обов`язків офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 за весь період виконання таких обов`язків. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 доплати за тимчасове виконання обов`язків офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 в кількості 620 днів виходячи з посадового окладу офіцера відділення. Визнано бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_2 неправомірною та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно у кількості 154 одиниці за цінами, розрахованими на 01 січня 2020 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити вищезазначені виплатити ОСОБА_2 з компенсацією податку на доходи фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
23 вересня 2022 року ОСОБА_1 утретє надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та задовольнити позов у повному обсязі.
Предметом спору у цій справі є правильність обчислення грошового забезпечення військовослужбовця.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено і заявником такі не зазначено.
Доводи касаційної скарги про неврахування судами висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте ОСОБА_1  таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій. 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, за участю третьої особи - Міністерства оборони України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами повернути заявнику у спосіб їх надсилання до суду.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська