ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року 
м. Київ

справа № 640/27792/21
адміністративне провадження № К/990/18582/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Єресько Л.О., 

розглянувши у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 640/27792/21

за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві про визнання протиправними дій та скасування постанов, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду  міста Києва від 16 лютого 2022 року (головуючий суддя - Амельохін В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 15 червня 2022 року (головуючий суддя - Шелест С.Б., судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.)
УСТАНОВИВ: 
І. Короткий зміст обставин справи
1.           ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 30 вересня 2021 року звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та скасувати постанову від 17 лютого 2020 року ВП №61246569 про відкриття виконавчого провадження, постанову від 19 лютого 2020 року ВП №61246569 про арешт коштів боржника, постанову від  04 серпня 2021 року ВП №61246569 про арешт майна боржника та постанову від             15 липня 2021року ВП №61246569 про арешт коштів боржника.
2.          Ухвалою від 04 жовтня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва залишив позов ОСОБА_1 без руху і надав йому десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору та надання заяви про поновлення строку звернення до суду.
3.          На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем подано, у тому числі, заяву про поновлення строку звернення до суду.
4.          Ухвалами від 20 грудня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив ОСОБА_1 у задоволені клопотання про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом. Продовжив позивачу строк залишення позовної заяви без руху та встановив новий десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання цієї ухвали.
5.          Ухвалою від 16 лютого 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва з підстав передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) повернув позовну заяву ОСОБА_1 , у зв`язку з неусуненням ним недоліків позовної заяви.
6.          Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що позивач на пропозицію суду недоліків позовної заяви не усунув, що є підставою для її повернення. При цьому суд першої інстанції уважав, що у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», уважається, що таке відправлення вручено належним чином.
7.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду  міста Києва від 16 лютого 2022 року - без змін.
8.          Залишаючи без змін судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції уважав, що надіславши ухвалу про продовження строку залишення позовної заяви без руху від 20 грудня 2021 року на адресу, зазначену у позовній заяві, суд першої інстанції ужив вичерпних заходів для повідомлення позивача про зміст недоліків позовної заяви та необхідність їхнього усунення. Натомість позивач, користуючись належним чином своїми процесуальними правами, мав повідомити суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) тощо.
ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи
9.          Адвокат Ганган В.Г. подав в інтересах ОСОБА_1 касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2022 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
10.          Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не отримував ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строків звернення до суду та про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, у зв`язку з чим об`єктивно не мав можливості усунути недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
11.          Скаржник зазначає, що статтею 126 КАС України встановлено правила надсилання повістки та випадки, коли повістка, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається такою, що вручена належним чином. З урахуванням викладеного уважає, що в судів попередніх інстанцій не було підстав для застосування правил, передбачених статтею 126 КАС України, до випадків повернення «за закінченням терміну зберігання» копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, оскільки правові наслідки невручення судових повісток та судових рішень не є тотожними.
12.          Наполягає, що ОСОБА_1 має поважні причини пропуску строку звернення до суду ніж ті, які вказані у справі, однак він був позбавлений можливості вчасно відреагувати у зв`язку з військовими зборами саме в той термін, коли ухвали суду від 20 грудня 2021 року були направлені на його адресу.
13.          З огляду на ці факти, скаржник вважає, що судом першої інстанції передчасно повернуто позовну заяву ОСОБА_1 без надання йому можливості усунути недоліки його позову. Своєю чергою суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми КАС України та помилково зробив висновок про дотримання правил вручення судового рішення позивачу.
14.          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду : судді-доповідача Соколова В.М., суддів Єресько Л.О., Загороднюка А.Г. ухвалою від 23 серпня 2022 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
15.          Відповідач правом подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не є перешкодою для перегляду оскаржуваних судових рішень.
16.          Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. від 28 вересня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 29 вересня 2022 року.
IV. Позиція Верховного Суду
17.          Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341 КАС України,  виходить з такого.
18.          Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
19.          Згідно з частиною першою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);                            3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;                        4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
20.          Частиною другою статті 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
21.          Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
22.          Згідно з частиною третьою статті 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, установленому статтею 171 цього Кодексу.
23.          Частиною четвертою статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
24.          Відповідно до частини п`ятої статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів із дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
25.          Згідно з частиною п`ятою статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
26.          Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що позовна заява, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, залишається судом без руху. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, установлений судом, позовна заява повертається позивачеві.
27.          Суд апеляційної інстанції у постанові від 15 червня 2022 року посилається на те, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що повернення на адресу суду ухвал від 20 грудня 2021 року з відміткою відділу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» є підставою вважати, що судове рішення вручене ОСОБА_1 відповідно до правил визначених у статтях 126, 127 КАС України.
28.          Проте вимоги статей 126, 127 КАС України розповсюджуються на порядок вручення судових повісток, а не судових рішень, і законодавець чітко розмежовує правові наслідки не вручення судових повісток та судових рішень, які не є тотожними.
29.          Дійсно, правові підстави вважати, що судова повістка вручена адресатові в тому числі, якщо поштова кореспонденція повернулось до суду із відміткою повернуто «за закінченням терміну зберігання» слідує зі змісту статей 126, 127 КАС України.
30.          Однак правила вручення судових рішень регулюються окремою статтею 251 КАС України, яке передбачає інші підстави встановлення фактів вручення судових рішень.
31.          Так частиною шостою статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є: 
1) день вручення судового рішення під розписку; 
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
32.          Як убачається з відмітки поштового зв`язку конверт (що повернувся на адресу суду першої інстанції) не містить відмітки, що ОСОБА_1 відсутній за адресою місця проживання/перебування, відмітки, що він відмовився від отримання судового рішення, або наявність інших відміток, передбачених статтею 251 КАС України, які дають суду підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 вручено судове рішення згідно правил передбачених Законом.
33.          Отже суди попередніх інстанцій, визначаючи момент вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та продовження строку на усунення недоліків від 20 грудня 2021 року, помилково керувалися положеннями статті 126 КАС України.
34.          Як слушно зауважує позивач, статтею 126 КАС України встановлені правила надсилання повістки та випадки, коли повістка, невручена з незалежних від суду причин, уважається врученою належним чином, що не давало судам попередніх інстанцій підстав застосовувати її положення до випадків надсилання судових рішень, різновидом яких є ухвала.
35.          Інших підстав, якими у постанові від 15 червня 2022 року Шостий апеляційний адміністративний суд обґрунтовує законність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року немає.
36.          Таким чином суди першої та апеляційної інстанцій, помилково застосувавши положення  статей 126, 127 КАС України дійшли неправильного висновку про отримання ОСОБА_1 ухвал суду від  20 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без руху та продовження строку на усунення недоліків.
37.          Крім того, як убачається з матеріалів справи при апеляційному розгляді скарги ОСОБА_1 надавав довідку з військової частини про те, що у період з грудня по лютий 2022 року ОСОБА_1 перебував на військових зборах, а вже 26 лютого 2022 року мобілізовано до лав ЗСУ.
38.          Отже, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 у зв`язку з неусуненням її недоліків, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, передчасно застосував положення статті              169 КАС України, чим порушили норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
39.          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
40.          Беручи до уваги, що судом першої інстанції були порушені вимоги процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, а суд апеляційної інстанції цих порушень не виправив, Суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
V. Судові витрати
41.          Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
42.          Правила розподілу судових витрат визначає стаття 139 КАС України, відповідно до частини першої якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
43.          Оскільки за наслідками касаційного перегляду колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, має бути здійснений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
44.          Позивачем за подання касаційної скарги у цій справі сплачено судовий збір в розмірі                                  2 481 грн згідно з квитанцією від 15 серпня 2022 року №1933-7898-9113-8585, відповідно, ця сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями  341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ганган В`ячеславом Георгійовичем, задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі №640/27792/21 скасувати.
Справу №640/27792/21 направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Олекси Тихого, 32, код ЄДРПОУ 43315602) судові витрати на сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	В.М. Соколов А.Г. Загороднюк   Л.О. Єресько