ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 листопада 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/9051/21
Головуючий у першій інстанції – Яременко І. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1060/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                           головуючого-судді: Онищенко О.І.
                           суддів:  Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,                
Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КИРПОНОСА 7»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2022 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КИРПОНОСА 7» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за несплату обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території, (суддя Яременко І.В.), ухвалене у м. Чернігів,  
                                 В С Т А Н О В И В:
У грудні 2022 року ОСББ «КИРПОНОСА 7» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість зі сплати обов`язкових платежів (внесків) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3832,68 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. 
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.04.2019 співвласниками житлових та нежилих приміщень створили ОСББ «КИРПОНОСА 7» за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрували ОСББ 24.06.2019. Згідно Рішення загальних зборів ОСББ, оформленого Протоколом № 3 від 24.12.2020, затверджено внесення обов`язкових платежів (внесків) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,00 грн за один квадратний метр загальної площі приміщення на 2021 рік. У відповідності до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 з 14.01.2021 по 30.09.2021 був власником кв. ; АДРЕСА_2 , загальною площею 112 кв.м. Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був сплачувати щомісячно внески обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 448,00 грн, але свій обов`язок не виконував. Станом на 01.10.2021 відповідач має заборгованість на загальну суму 832.68 грн, яку просять стягнути з відповідача на їх користь в примусовому порядку.
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2022 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КИРПОНОСА 7» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за несплату обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати обов`язкових платежів (внесків) за адресою: АДРЕСА_3 за період з 14.01.2021 по 30.09.2021  у розмірі 3832,68 грн, судовий збір в розмірі 2 270  грн та 3 000 грн витрат на правничу допомогу.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач належним чином не виконав покладені на нього обов`язки по утриманню належного на праві власності майна та несвоєчасно вносив платежі на утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3832,68 грн, тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи наявність документів, що підтверджують надання професійної правничої допомоги, відсутність клопотання іншої сторони, передбачене ч.5 ст.137 ЦПК України про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважав, що вказані витрати є співмірними зі складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, їх обсягом, значенням справи для сторони та прйшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача  витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у здоволенні позовних вимог. Зазначає в скарзі про те, що не був обізнаним про розгляд справи судом, що позбавило його можливості надати суду  відзив та докази на спростування позовних вимог. Його відсутність за місцем проживання пов`язана з  проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 територіальної оборони АДРЕСА_1 з 2 травня 2022 року і по теперішній час. ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявного у нього права власності на  квартиру АДРЕСА_4   в період часу з 14.01.2021 по 30.09.2021, оскільки хоча в зазначений проміжок часу, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він був власником зазначеної квартири, але реєстрація права власності відбулась на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 виданого 14.01.2021 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального окруру Ревус Р.В. згідно до постанови від 14.01.2021 року про передачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2/751/1162/16 від 10.11.2016 року та скасована реєстрація права власності на зазначене майно на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2021 року. Визнаний судом недійсним правочин від 14.01.2021 року про набуття ОСОБА_1 права власності скасовується і є недійсним саме з цієї дати 14.01.2021 року, а не припиняється іншою датою, оскільки не вважається існуючим взагалі і не потребує додаткового його припиненя. При цьому постійним і фактичним користувачем квартири АДРЕСА_4 є дійсний її власник ОСОБА_2 , який зареєстрований за цією адресою. Про зазначені обставини було відомо адвокату Помаз А.П., який представляє інтереси ОСББ «КИРПОНОСА 7» в даній справі і представляв інтереси ОСОБА_2 у справі за рішенням якої скасовано право власності відповідача на зазначену вище квартиру. ОСОБА_1 вважає такі дії адвоката  процесуальним зловживанням своїх прав. Вимога позивача ОСББ «КИРПОНОСА 7» про сплату обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_3 має бути направлена належному боржнику – фактичному та дійсному власнику квартири, яким є ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «КИРПОНОСА 7» просить суд відмовти в задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача, залишити рішення суду першої інстанції без змін. ОСББ «КИРПОНОСА 7» зазначає, що у суді першої інстанції позивачем було доведено належними та допустимими доказами належність відповідачу ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_4 в період часу з 14.01.2021 по 30.09.2021ррку. Позивач вважає, що позов заявлений до належного відповідача. ОСББ «КИРПОНОСА 7» заперечує проти суми витрат на правову допомогу, вважаючи витрати відповідача по представництву його інтересів  в Чернігівському апеляційному суді, а саме усну консультацію та вивчення документів, складання апеляційної скарги такими що не є представницькими та такими що не передбачені договором укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Малолеткіним Р.С.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону  не відповідає судове рішення суду першої інстанції.
По справі встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.06.2019 було зареєстровано ОСББ «КИРПОНОСА 7». ( а.с.7)
Загальними зборами ОСББ «КИРПОНОСА 7», оформленого протоколом № 3 від 24.12.2020, затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4 грн за один квадратний метр загальної площі квартири на 2021 рік (а.с. 8-9).
Згідно довідки ОСББ «КИРПОНОСА 7», заборгованість  по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території по особовому рахунку НОМЕР_3 за кв. АДРЕСА_2 за період з 14.01.2021 по 30.09.2021 становить 3832,68 грн (а.с. 13)
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач ОСОБА_1 з 14.01.2021 по 30.09.2021 був власником кв. АДРЕСА_2 . Загальна площа даної квартири складає 112 кв.м (а.с. 12).
Позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду заяву подану представником ОСОБА_1 23.02.2021 року до ОСББ «КИРПОНОСА 7» про виключення із рахунків заборгованості попереднього власника.( а.с.5) За даним зверненням відповідачу було надано відповідь про неможливість виключення з особового рахунку відкритого на квартиру АДРЕСА_2 заборгованість по внеску на утримання будинку та прибудинкової території, оскільки реєстр особових рахунків згідно бухгалтерського обліку ведеться на кожне житлове та нежитлове приміщення що розташовані у будинку та кожного власника в тому числі і вибувшого.( а.с.6)
На адресу відповідача, позивачем направлялась 12.10.2021 року  претензія  про стягнення боргу за адресою АДРЕСА_5 ,( а.с.10,11) але докази її отримання відповідачем, матеріали справи не містять. 
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).
Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. 
За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Частинами першою, другою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу (стаття 13 ЦПК України). Установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.
Отже, за приписами закону позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.
За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначав як підставу для звернення з позовом -  наявність заборгованості по сплаті за комунальні послуги по  особовому рахунку № НОМЕР_3 за квартирою АДРЕСА_2 за період з 14.01.2021 по 30.09.2021року та стягнення її з власника за цей проміжок часу. Належність на праві власності зазначеної квартири в певний період часу обґрунтовувалась витягом з  Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого  реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_1 відбулась на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 виданого 14.01.2021 року приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального окруру Ревус Р.В. згідно до постанови від 14.01.2021 року про передачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2/751/1162/16 від 10.11.2016 року і яка була скасована на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2021 року.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)          (стаття 89 ЦПК України).
Судом першої інстанції не було досліджено та надано оцінку підставам набуття та припинення права власності за відповідачем  на квартиру АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся судом про час, дату та місце розгляду справи, але направлених судом повідомлень не отримував.( а.с. 29,35,37) Враховуючи, що ОСОБА_1 призваний з 24.02.2022 року в зв`язку з загальною мобілізацією згідно Указу Президента « Про загальну мобілізацію» на військову службу, то вважати причини пропуску терміну на подання доказів у справі поважними.( а.с.64-66)
Виходячи з приписів ч. 2 ст.80, ч.7 ст.81 ЦПК України з метою встановлення обставин справи та достатності доказів, суд апеляційної інстанції приймає в якості належних доказів, докази, які були надані відповідачем : копія військового квитка, довідку № 1035/в від 20.09.2022 року, копія паспорту ОСОБА_2 , довідка про реєстрацію, довідку № 27/01/21 від 27.01.2021 року, договір купівлі-продажу квартири, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а приєднане судом апеляційної інстанції рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2021 року ухвалене у справі за № 751/763/21.
Так, з дослідженого рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2021 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав вбачається, що зазначеним рішенням було визнано недійсним та скасовано свідоцтво про придбання майна, а саме квартири АДРЕСА_2 з прилюдних торгів від 14.01.2021 року виданого на ім`я ОСОБА_1 , скасовано рішення про державну реєстрацію речових прав на зазначене нерухоме майно та запис про держану реєстрацію прав за номером 40119582. Зазначене рішення набрало законної сили.
Представник ОСББ «КИРПОНОСА 7» за підписом, якого подано зазначений позов представняв інтереси ОСОБА_2 у справі за № 751/763/21 та був обізнаним у наявності рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2021 року ухваленого у зазначеній справі.
За приписами ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.
Отже, визнаний недійсним правочин від 14.01.2021 року про набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру скасовується і є недійсним саме з цієї дати 14.01.2021 року, а не припиняється іншою датою, оскільки не вважається існуючим взагалі.
Тобто позивачем не залучено до участі у справі  особу, що є власником квартири
АДРЕСА_2 та її фактичним користувачем, якому і надавались порслуги - ОСОБА_2 .
Відповідно до вимог ч. 6 п.4 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі.
Виходячи з вище вказаного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Водночас, згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.
Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц дійшов висновку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивач надав договір № 72 про надання правничої допомоги від 22.09.2022 року, додаткову угоду №1до договору № 72 від 22.09.2022 року, ордер № 1037024 від 22.09.2022 року, рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, акт №1 від 30.09.2022 року до договору № 72 від 22.09.2022 року, квитанцію № 2497505 від 22.09.2022 грн на суму оплати 3000 грн.
Позивач заперечував проти стягнення суми витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, вважаючи що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договір про надання професійної правничої допомоги охоплює, лише надання правничої допомоги щодо оскарження рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова і не передбачає представництва інтересів відповідача у апеляційному суді.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позивачем  доведено належними доказами вимогу про відшкодування понесених ним витрат на професійну-правничу допомогу, останній продемонстрував порядок обчислення гонорару, його розмір, витрати часу адвоката для надання відповідних послуг, а також реквізити судової справи, у якій надана професійна правнича допомога. Заперечення позивача щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не заслуговують на увагу та не відповідають матеріалам справи.
Отже, ці витрати ОСОБА_1 є обґрунтованими, враховуючи значення справи для позивача, обсягу наданих адвокатом послуг і відповідають критерію реальності та підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .
Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 серпня 2022 року скасувати.
Відмовити у задоволенні позовних вимог Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «КИРПОНОСА 7» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за несплату обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КИРПОНОСА 7» ( місце знаходження 14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса 7, ЄДРПОУ 430732130 на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір за розгляд справи апеляційним судом у сумі 3405 грн та витрати на професійну правову допомогу у сумі 3000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

        Головуючий:                                                 Судді: