УХВАЛА

25 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа № 420/11047/21
адміністративне провадження № К/990/27825/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Ізмаїлагрошляхбуд» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВАС», за участю третіх осіб: Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», Приватного акціонерного товариства «Ізмаїлагрошляхбуд», про застосування заходів реагування,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулося до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВАС» (далі - ТОВ «АЛВАС»), в якому просило: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ «АЛВАС» у вигляді повного зупинення роботи об`єкту ТОВ «АЛВАС», за адресою: 68600, м. Ізмаїл, вул. Лісова, 5, шляхом відключення за допомогою фахівців електропостачальної організації Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» вищевказаних будівель від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в акті перевірки №29 від 13 квітня 2021року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки зазначених в акті перевірки №29 від 13 квітня 2021 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.
04 жовтня 2022 року Приватне акціонерне товариство «Ізмаїлагрошляхбуд» (далі - ПАТ «Ізмаїлагрошляхбуд») повторно звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року. Заявник, пославшись на пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 та частини другу, третю статті 353 КАС України і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та направити 
Предметом спору у цій справі є застосування заходів реагування у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав). 
У касаційній скарзі ПАТ «Ізмаїлагрошляхбуд» указало, що оскаржує судові рішення на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 70 Кодексу цивільного захисту України.
Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.
Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.
Проаналізувавши доводи заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки ПАТ «Ізмаїлагрошляхбуд», указавши про відсутність такого висновку, не навело у касаційній скарзі належної аргументації як саме такий висновок щодо указаної норми вплине на спірні правовідносини, за обставин, установлених судами у цій справі, що мають індивідуальний характер.
Крім того, Суд зазначає, що положення статті 70 Кодексу цивільного захисту України (якими визначено підстави для зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів) є загальними і питання щодо застосування цієї норми (на відсутність висновку щодо якої наполягає ПАТ «Ізмаїлагрошляхбуд»), уже неодноразово вирішувалися Верховним Судом. Зокрема, у справах №№815/6465/17, 815/140/18, 1540/4137/19, 420/4106/20 тощо, у контексті обставин, установлених судами саме у цих справах та підставі наданих доказів, що підтверджують ці обставини. 
Водночас у касаційній скарзі відсутні об`єктивні мотиви щодо неправильного застосування судами саме положень статті 70 Кодексу цивільного захисту України, а доводи заявника зводяться до часткового опису обставин справи, з посиланням на невиконання відповідачем вимог припису органу ДСНС та відсутність оцінки факту неоскарження ТОВ «АЛВАС» цього припису, що свідчить про переоцінку доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. Інші аргументи касаційної скарги ґрунтуються на загальних визначеннях щодо необхідності дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та виконання вимог відповідного припису щодо усунення виявлених перевіркою порушень. Разом з тим, ПАТ «Ізмаїлагрошляхбуд» має статус третьої особи у цій справі, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, однак обґрунтовує свої доводи суб`єктивними чинниками, що мають оціночний характер, без належного взаємозв`язку з обставинами цієї справи, що мають індивідуальні ознаки.
Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, цитування норм законодавства, з посиланням на суспільний інтерес та наводить мотиви, що свідчать про переоцінку доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Суд указує, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а відповідач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Отже, у скарзі відсутні обґрунтовані мотиви, за яких суд може відкрити касаційне провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Суд також відхиляє аргументи ПАТ «Ізмаїлагрошляхбуд» щодо розгляду справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином та щодо необґрунтованого відхилення клопотання про дослідження доказів, з посиланням на частини другу, третю статті 353 КАС України, так як заявник лише указав про ці обставини, однак надалі мотиви скарги в цій частині зводяться саме до ненадання судами оцінки доказам, що свідчать про те, що на території ТОВ «АЛВАС» знаходяться потенційно небезпечні об`єкти. Крім того, неотримання заявником копії позовної заяви та необізнаності ПАТ «Ізмаїлагрошляхбуд» з матеріалами справи у суді першої інстанції не свідчать про неналежне повідомлення учасника справи про її розгляд, оскільки, як надалі зазначає сам заявник, після отримання апеляційної скарги, він скористався правом подати відповідні пояснення до суду апеляційної інстанції, а отже був обізнаний про розгляд цієї справи і мав можливість ознайомитись зі змістом її документів шляхом подання відповідного клопотання.
Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у справі з подібними правовідносинами не є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки норми КАС України вимагають визначення такої норми, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/ не застосування цієї норми права.
Лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного у постанові за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження. Тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Ізмаїлагрошляхбуд» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВАС», за участю третіх осіб: Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», Приватного акціонерного товариства «Ізмаїлагрошляхбуд», про застосування заходів реагування повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.    
Суддя                                                                                                                        С.А. Уханенко