УХВАЛА
26 жовтня 2022 року 
м. Київ
cправа №  902/221/22 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                                                                Огороднік К.М.

перевіривши касаційну скаргу  ОСОБА_1  з доданими до неї матеріалами 
на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.07.2022 року (в частині відмови у визнанні грошових вимог до боржника та встановлення переліку  розміру не визнаних  вимог кредиторів боржника)
та на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 року
у справі  №902/221/22
за заявою ОСОБА_2     
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.07.2022 року зокрема відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 №02-01/4440 від 12.05.2022, клопотання № 02-01/4 від 25.07.2022 про визнання грошових вимог до боржника в сумі 5 000 000,00 грн.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.07.22 у справі №902/221/22, залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.07.2022 у справі №902/221/22 в частині відмови в задоволенні заяви та клопотання ОСОБА_1 про визнання грошових вимог в сумі 5 000 000,00 грн, залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами (надіслана 05.10.2022 року, що підтверджується конвертом з штрихкодом 2103101336000) на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.07.2022 року (в частині відмови у визнанні грошових вимог до боржника та встановлення переліку  розміру не визнаних  вимог кредиторів боржника) та на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 року у справі  №902/221/22, в якій просить суд  скасувати судове рішення першої інстанції в оскаржуваній частині; скасувати оскаржуване рішення апеляційної інстанції; фухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 № 02-01/4440 від 12.05.2022 про визнання грошових вимог до боржника в сумі 5 000 000,00 грн.

Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на наступне. 

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок визначити у касаційній скарзі конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які визначені наведеними вище положеннями статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.
Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.
Скаржник у касаційній скарзі хоча і зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права проте не вказує підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Касаційна скарга має містити мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для касаційного оскарження судових рішень, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права  та Кодексу України з процедури банкрутства не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

В цілому доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення обставин справи стороною по справі. 
Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
До касаційної скарги ОСОБА_1 на підтвердження направлення копії касаційної скарги сторонам у справі додано  Опис вкладення у цінний лист, без фіскальних чеків Укрпошти. За відсутності останніх, Суд позбавлений можливості перевірити надіслання скаржником копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи.
Відповідно до частин 2, 5 ст. 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 статті 292 ГПК України.
Керуючись статтями 174, 234, 235,   290,  292 ГПК України,  Верховний Суд, - 

У Х В А Л И В:
1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 26.07.2022 року (в частині відмови у визнанні грошових вимог до боржника та встановлення переліку  розміру не визнаних  вимог кредиторів боржника) та на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 року у справі  №902/221/22 - залишити без руху.
2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:  виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); надати докази надіслання копії касаційної скарги учасникам у справі №902/221/22.
3. Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Касаційного господарського суду  
у складі Верховного Суду                                                                      Огороднік К.М.