Справа № 159/2229/22 	Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л. 	
Провадження № 22-ц/802/938/22  Категорія: 84    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 жовтня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
секретаря Савчук Т. Ф.,
з участю: 
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивачів ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу запозовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
В червні 2022 року ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані ти, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 ., ОСОБА_5 є власником автомобіля NISSAN QASHQAI+2, д.н.з. НОМЕР_2 . Стосовно ОСОБА_1 відповідач є батьком, стосовно ОСОБА_5 є дідом. Відповідач надавав допомогу позивачам у придбанні і реєстрації автомобілів, у випадку з ОСОБА_1 робив це за довіреністю. Після реєстрації відповідач утримує автомобілі у себе і не реагує на вимоги позивачів їх повернути. Позивачі просять зобов`язати відповідача повернути автомобілі.
       Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року позов задоволено повністю.
Зобов`язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 .
Зобов`язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_5 автомобіль NISSAN QASHQAI+2, д.н.з. НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_4 .
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992грн.40 коп..
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 992 грн. 40 коп. судових витрат.
       Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, а як наслідок неправильно визначив характер та правову природу спірних правовідносин, покликається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
       У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
На час розгляду справи в апеляційному суді позивач ОСОБА_5 став повнолітнім.
В даному судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши думку позивача,представника позивачів, відповідача та представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право власності є непорушним. Позивачі є законними власниками зазначених автомобілів, що підтверджується наданими позивачами документами: свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу, листом ТСЦ МВС № 0742 від 03.06.2022 № 31/3/2-19-АЗ з додатками до нього. Не оспорюючи право власності позивачів на дані транспортні засоби, відповідач ОСОБА_3 утримує їх у себе та на вимоги власників повернути майно не реагує. 
Законної підстави продовжувати утримувати автомобілі після вимоги власників їх повернути відповідач не має, причини, на які покликається ОСОБА_3 , утримуючи автомобілі., є надуманими.
Позивачі правильно сформулювали свою вимогу до відповідача, просивши зобов`язати повернути автомобіль, – визначальною є прохальна частина позову, а не його назва, яку позивачі визначили як витребування майна з чужого незаконного володіння.
Із вказаними висновками суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові (ч. 1 ст. 317 ЦК України). 
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Встановивши, що позивачі є власниками транспортних засобів, якими користується відповідач ОСОБА_3 , і який відмовляється повертати їх без будь-яких законних підстав утримання , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що автомобілі були придбані за власні кошти відповідача  ОСОБА_3 , не підтверджуються будь-якими доказами. Матеріалами справи також не встановлено існування договірних відносин щодо автомобілів. Наявність довіреності на ім`я відповідача не спростовує право позивачів на витребування власного майна.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2022 року.

Головуючий 

Судді :