УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 192/285/20
провадження № 51-2124ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року,
встановив:
За вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 
за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком цього ж суду від 07 вересня 2020 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін. 
На адресу Верховного Суду 05 вересня 2022 року від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга, в якій він не погоджується з вищевказаною ухвалою апеляційного суду та порушує питання про поновлення строку на її касаційне оскарження. 
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, засуджений ОСОБА_4 20 квітня 2022 року отримав копію ухвали апеляційного суду 
від 16 березня 2022 року. При цьому, до суду касаційної інстанції, як видно 
з відбитку штемпеля на конверті, він звернувся 31 серпня 2022 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку на оскарження вказаного судового рішення, 
що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних 
дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Оскільки скаржник, як убачається зі змісту клопотання, не мав можливості подати касаційну скаргу в передбачений законом строк з незалежних від нього причин, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду та необхідність його поновлення. 
Разом із тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному засуджений ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції 
при постановленні оскаржуваної ухвали, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України 
з урахуванням положень статей 412, 413 цього Кодексу є підставами для 
її скасування, про що сформульовані його вимоги. 
Крім того, вимоги засудженого про скасування рішення апеляційного суду 
і призначення нового розгляду в суді першої інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року щодо нього.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                    ОСОБА_3