ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа № 140/3502/21
адміністративне провадження № К/9901/39340/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., 

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу  
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 (головуючий суддя Сорока Ю.О.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 (колегія суддів у складі головуючого судді Курильця А.Р., суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.)
у справі №140/3502/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 140/4150/20, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», з 01.03.2019 з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати за відповідною посадою на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 30.01.2020 №58 без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати здійснити такий перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.
2. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №140/4150/20 з 13.12.2019, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у розмірі 84% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 30.01.2020 №58 без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 13.12.2019 ОСОБА_1 , на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №140/4150/20, перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у розмірі 84% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 30.01.2020 №58 без будь-якого обмеження суми пенсії максимальним розміром та з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
3. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській задоволено частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі №140/3502/21 змінено в частині визначення нормативно-правового акта, що підлягає застосуванню при перерахунку позивачу пенсії, а саме словосполучення «відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ» змінено на «відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697».
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
4. Не погодившись з такими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, яка обчислена в розмірі 84% відповідних сум грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем.
6. Військовою прокуратурою Західного регіону України позивачу видaнo довідку за від 30.01.2020 №58 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою.
7. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 30 січня 2020 року №58, з урахуванням раніше проведених виплат, із 13 грудня 2019 року;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 30 січня 2020 року №58, з урахуванням раніше проведених виплат, із 13 грудня 2019 року.
8. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №140/4150/20 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 змінено та викладено резолютивну частину в новій редакції, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, викладене у листі №911-592/С-02/8-0300/20 від 18 березня 2020 року про відмову у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки військової прокуратури 3ахідного регіону України від 30 січня 2020 року №58, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
9. 04 березня 2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо стану виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №140/4150/20, а саме чи проведений перерахунок та виплата пенсії позивачу з 13 грудня 2019 у розмірі 84% заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеного у довідці Військової прокуратури Західного регіону України від 30.01.2020 №58, без обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром.
10. Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 29.03.2021 №0300-0305-8/14594 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років зазначивши при цьому, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Крім того, зазначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок.
11. Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що: 
- відповідач безпідставно застосував до позивача норми Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ    в частині визначення розміру пенсії 60% та застосував обмеження її розміру, оскільки вказаний Закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності;
- позивач вже є пенсіонером і пенсія була призначена до набрання чинності норм про обмеження виплати пенсії максимальним розміром, тому до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження, визначені Законами №3668-VI та №1697-VІІ. 
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13. У своїй касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області наголошує, що:
- при перерахунку пенсій колишнім працівникам прокуратури в частині визначення відсотку заробітної плати слід застосовувати чинну редакції статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ,
- обмеження пенсії максимальним розміром запроваджено Законом №3668-VI, є чинним, а тому на позивача теж розповсюджується. Також норма щодо обмеження пенсій колишніх працівників прокуратури міститься в частині 15 статті 86 Закону №1697-VII.
14. Позивач у відзиві на касаційну скаргу зазначає про обґрунтованість судових рішень судів попередніх інстанцій, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
16. Відповідно до діючої на момент виникнення спірних правовідносин редакції статті 86 Закону №1697-VII, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
17. Відповідно до абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
18. Позивач наполягав, що його набуте право на отримання пенсії у розмірі 84% від суми місячної заробітної плати згідно зі ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ не може бути звужене, а обмеження пенсії максимальним розміром на нього не розповсюджуються з огляду на принцип дії закону в часі.
19. Колегія суддів звертає увагу, що в цій справі право позивача на перерахунок пенсії сторонами не заперечується. Спірним є те, який відсоток заробітної плати слід застосовувати при перерахунку пенсії позивача та чи розповсюджуються на позивача встановлені Законами №1697-VІІ та №3668-VI обмеження розміру пенсії.
20. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
21. У постанові Верховного Суду від 21.12.2021 (справа №580/5962/20), яка прийнята у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, Суд дійшов таких правових висновків:
«….колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №    580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.»
«…колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.»
«…внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний… на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги Особа-1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.»
22. Колегія суддів звертає увагу, що правовідносини у цій справі цілком тотожні справі №580/5962/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.
23. З огляду на наведене, позивач має право на перерахунок пенсії з розрахунку 60 відсотків від заробітної плати, а не 84 відсотки як помилково зазначили суди. Також, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті    86    Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
24. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
25. Таким чином, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права при ухваленні судових рішень.
26. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
27. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову
28. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статей 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.
2. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі №140/3502/21 - скасувати.
3. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб