УХВАЛА

03 листопада 2022 року 
м. Київ

Справа № 908/3468/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Картере В. І.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:
заявник: ОСОБА_1, особисто (в режимі відеоконференції)
заявника ОСОБА_1 : Погрібна С. О. (в режимі відеоконференції)
Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро": Борейко Н. О.                    (в режимі відеоконференції)
ОСОБА_2: особисто (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_1 
про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.07.2022
у справі за позовом ОСОБА_1 
до 1. Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи"
4. Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"
5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький Емальпосуд" 
про визнання недійсним договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z (із змінами та доповненнями), укладеного між ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" і ПАТ "Банк Кредит Дніпро", права вимоги за яким передано                                              ТОВ "Енергомаш-Інвест" відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 № 2507/1
в межах справи № 908/3468/13
про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод"

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Господарському суді Запорізької області перебуває справа                    № 908/3468/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", провадження у якій порушено ухвалою від 29.10.2013.

16.03.2016 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява вих. від 15.03.2016 вх. № 77/09-05 від 16.03.2016 (з урахуванням заяви ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог у зв`язку з відмовою від частини позовних вимог) про часткове визнання недійсним договору застави від 05.05.2008 № 050508-Z (із змінами та доповненнями), укладеного між Публічним акціонерним товариством "Запорізький сталепрокатний завод" (далі -                    ПАТ "ЗСЗ", відповідач-1) і Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (далі - ПАТ "Банк Кредит Дніпро", відповідач-4) в частині забезпечення кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи" (далі - ТОВ "ТД "Метизи", відповідач-3), права вимоги по якому передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест" (далі - ТОВ "Енергомаш-Інвест", відповідач-2) за договором про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 № 250713/1.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 (вх. № 777/09-05 від 16.03.2016) задоволено повністю. Визнано недійсним договір застави № 050508-Z (зі змінами та доповненнями), укладений між ПАТ "ЗСЗ" та ПАТ "Банк Кредит Дніпро", права вимоги по якому передано ТОВ "Енергомаш-Інвест" відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2013 № 250713/1 в частині забезпечення вимог                                ПАТ "Банк Кредит Дніпро" за кредитною угодою від 05.05.2008 № 050508-КЛВ.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022 апеляційну скаргу АТ "Банк Кредит Дніпро" задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 скасовано повністю і прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. 

Постановою Верховного Суду від 21.07.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020 у справі № 908/3468/13 скасовано повністю, справу № 908/3468/13 направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

13.10.2022 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.07.2022 у справі                             № 908/3468/13.

Заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 21.07.2022, зокрема:
- чи містить постанова від 21.07.2022 у справі № 908/3468/13 конкретну відповідь на питання щодо застосування статей 71, 72 Закону України ?Про акціонерні товариства? до спірних правовідносин;
- чи зазначена відповідь на питання ?чи наділений позивач правом на судовий захист своїх інтересів шляхом оспорювання правочинів акціонерного товариства? в пункті 144 постанові від 21.07.2022;
- які обставини справи потрібно встановити судом першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20.10.2022 заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 908/3468/13 призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.10.2022, витребувано з Господарського суду Запорізької області та Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи                                № 908/3468/13 (в яких міститься оригінал постанови Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 908/3468/13).

Ухвалою Верховного Суду від 27.10.2022, з огляду на обставини оголошення на більшості території України повітряної тривоги та ненадходження матеріалів справи № 908/3468/13, в яких міститься оригінал постанови Верховного Суду від 21.07.2022 до суду касаційної інстанції, розгляд зазначеної заяви ОСОБА_1 відкладено до 03.11.2022.

У судове засідання з`явились: заявник ОСОБА_1 (особисто та його представник в режимі відеоконференції), представник Акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (в режимі відеоконференції), ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції).

Заявник у судовому засіданні підтримав зазначену заяву з підстав викладених в ній.

Присутній в судовому засіданні представник Акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.07.2022, оскільки зазначеною постановою справу № 908/3468/13 направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області, а відтак вона не є судовим рішенням, що підлягає виконанню.
Розглянувши заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.07.2022 колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків.

Згідно з частиною першою та другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи зі змісту наведеної норми, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення, про що виноситься ухвала.

Отже, роз`яснення судового рішення, як кінцевого акта правосуддя, спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Тлумачення приписів статті 245 ГПК України призводить до висновку, що роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".
Постанова Верховного Суду від 21.07.2022, якою скасовано повністю постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 06.07.2020, а справу № 908/3468/13 направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області і щодо якої заявником порушено питання про роз`яснення, не належить до рішень, право на роз`яснення яких передбачено статтею 245 ГПК України, оскільки прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі та не є судовим рішенням, яке підлягає примусовому виконанню у силу вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Подібні висновки місяться в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 904/2529/18, від 14.05.2019 у справі № 904/2530/18, ухвалах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 916/596/20 (916/3137/19), від 08.02.2022 у справі № 910/1138/19, від 05.09.2022 у справі № 910/23042/16. 

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.07.2022 у справі № 908/3468/13, яка з урахуванням наведених вище висновків не може бути об`єктом роз`яснення у розумінні процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись статтями 233, 234, 245, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у роз`ясненні постанови Верховного Суду від 21.07.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. В. Білоус

                                                                                                    В. І. Картере