Справа № 456/444/22                                        Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В. 
Провадження № 22-ц/811/1209/22                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.

       розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Гули Л.В. від 28 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Школа І ступеня – гімназія імені Митрополита Андрея Шептицького м. Стрия» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, -

в с т а н о в и л а :

       ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Школа І ступеня – гімназія імені Митрополита Андрея Шептицького м. Стрия» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи повернуто позивачці.
       Дану ухвалу оскаржила  ОСОБА_1 .       
       В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню . Вказує, що підставою для її постановлення стало те, що нею не виконано вимоги ухвали від 07.02.2022 року про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою від 07.02.2022 року їй було надано термін десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: доплатити судовий збір, завірити належним чином копії документів, зазначити орієнтовний розрахунок суми судових витрат, зазначити щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів доказів та ін. Ухвалу від 07.02.2022 року про усунення недоліків вона не отримувала, що не заперечується судом першої інстанції (про що зазначено в ухвалі від 28.03.2022 року), відтак і не могла усунути вказані недоліки у встановлений судом строк. Вказує, що з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, їй не було відомо чи слухаються в цей період справи в суді, реєстри та офіційний веб-портал Судова влада України не працювали, жодних листів та повідомлень з суду їй не надходили. Вказує, що про ухвалу від 07.02.2022 року про усунення недоліків та ухвалу від 28.03.20211 року про повернення позовної заяви довідалась лише 10.05.2022 року. Таким чином, строк на усунення недоліків розпочинається саме з дня вручення ухвали, а зважаючи на те, що ухвала їй не була вручена, для неї цей строк не розпочався. За цих обставин ухвала Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року про повернення позовної заяви є незаконною, такою, що порушує її право на доступ до правосуддя, так як строк звернення до суду по трудових спорах – 3 місяці.
Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
       Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. ст. 185, 261 ЦПК України, та повертаючи позовну заяву, виходив з того, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.02.2022 позовну заяву про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи залишено без руху і надано термін для усунення недоліків. Вказану ухвалу 15.02.2022 за вих. № 3194/2022 надіслано позивачці ОСОБА_1 для виконання. Згідно з відстеженням поштового відправлення № 8240008860009 таке не вручено позивачці ОСОБА_1 під час доставки з відміткою «інші причини». Станом на 28.03.2022 вимоги ухвали від 07.02.2022 позивачкою не виконано. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що недоліки позовної заяви у встановлений судом строк позивачкою не усунуто, відтак позовну заяву ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Школа І ступеня – гімназія імені Митрополита Андрея Шептицького м. Стрия» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи слід повернути позивачці, що не позбавляє її права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими не доведені.
Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у якому судом касаційної інстанції розтлумачено схожі правовідносини, – «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і нада є строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення. Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. У разі пред`явлення позовної заяви особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи (частина перша статті 45 ЦПК), у заяві повинні бути зазначені підстави для такого звернення, а їх не зазначення тягне наслідки, передбачені частинами першою і другою статті 121 ЦПК».
       Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Навчально-виховного комплексу «Школа І ступеня – гімназія імені Митрополита Андрея Шептицького м. Стрия» у якому просила:
-визнати протиправною діяльність відповідача в особі директора НВК «Школа І ступеня – гімназія імені Митрополита Андрея Шептицького м. Стрия» щодо відсторонення її від роботи, визнати незаконним та скасувати даний наказ про відсторонення;
-зобов`язати відповідача в особі директора НВК «Школа І ступеня – гімназія імені Митрополита Андрея Шептицького м. Стрия» виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу позивачу ОСОБА_1 починаючи з 08.11.2021 року до дня поновлення на роботі (податки та інші обов`язкові платежі з цієї суми не утримані);
-стягнути з відповідача грошове відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10000 грн.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Школа І ступеня – гімназія імені Митрополита Андрея Шептицького м. Стрия» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи залишено без руху і надано позивачці термін для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала суду обґрунтована тим, що   ОСОБА_1  необхідно сплатити судовий збір сплатити судовий збір у сумі 3473,40 гривень за вимоги майнового характеру (992,40 грн – за вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2481,00 грн – за вимогу про стягнення моральної шкоди). Окрім цього, усі долучені копії документів належним чином не засвідчені, що суперечить вимогам, встановленим до оформлення копій документів. Крім цього, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України в позовній заяві відсутні відомості про: виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Оскаржуваною ухвалою позовну заяву повернуто позивачу, оскільки згідно з відстеженням поштового відправлення № 8240008860009 таке не вручено позивачці ОСОБА_1 під час доставки з відміткою «інші причини». Суд вважав, що станом на 28.03.2022 вимоги ухвали від 7.02.2022 позивачкою не виконано.
Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, – у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення – якщо така адреса відсутня.
Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Як вбачається з матеріалів справи, у такій наявний супровідний лист від 15.02.2022 за вих. № 456/444/22/3194/2022 про надіслання ухвали  від 07 лютого 2022 року ОСОБА_1 для відома.
Окрім цього, в матеріалах справи міститься квитанція АТ «Укрпошта» від 16.02.2022 року про надіслання ОСОБА_1 рекомендованого повідомлення.
Проте, згідно з відстеженням поштового відправлення № 8240008860009 таке не вручено позивачці ОСОБА_1 під час доставки з відміткою «інші причини».
Тому, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачкою ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року про залишення її позовної заяви без руху або відомості про відмову нею отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку чи адреси яка повідомлена особою як адреса для листування.
Отже, у матеріалах справи відсутня розписка про отримання позивачкою такої ухвали, відсутнє повідомлення про доставлення копії ухвали на офіційну електронну позивачки; відсутнє поштове повідомлення з відміткою про вручення ухвали, чи з відміткою про відмову отримати копію судового рішення чи з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання позивачки. 
Тому, суд першої інстанції помилково вважав, що відмітка у відстеженні поштового відправлення № 8240008860009, яке не було вручено позивачці ОСОБА_1 під час доставки «інші причини» є підставою для повернення позовної заяви.
Окрім цього, суд в оскаржуваній ухвалі вказував на те, що ОСОБА_1 була добре обізнана з фактом подання нею 31.01.2021 вказаного позову, однак протягом тривалого часу сама не цікавилася провадженням у її справі.
Вказане твердження суду теж слід вважати помилковим, зважаючи на те, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на цей час продовжується.
Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини  і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України (частина друга статті 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Враховуючи вказане, а саме те, що у матеріалах справи відсутні дані про отримання позивачкою ухвали від 07 лютого 2022 року про залишення її позовної заяви без руху, те, 24 лютого 2022 року Указом Президента України на усій території України введено воєнний стан, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 на підставі статті 185 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру аб о встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).
Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).
Так згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).
Зважаючи на вказане слід вважати, що оскаржувана ухвала постановлена передчасно, з порушенням порядку встановленого для вирішення таких питань та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
При цьому таке питання повинне бути вирішене із суворим дотриманням судом першої інстанції вимог процесуального закону, зокрема, і вказаних вище.
Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід вважати підставними, а саму скаргу такою, що підлягає до задоволення, оскаржувану ж ухвалу суду слід скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
       Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 березня 2022 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 22 вересня 2022 року.

Головуючий:                                                                                      Я.А. Левик

Судді :                                                                Н.П. Крайник 

                                                                               М.М. Шандра