Головуючий І інстанції: Г.В. Костенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2022 р. 	Справа № 440/17882/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 22.02.22 по справі № 440/17882/21
за позовом              Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК БІЗОН"  
до              Державної податкової служби України ,              Головного управління ДПС у Полтавській області                     
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВБК БІЗОН" (надалі - ТОВ "ВБК Бізон", Позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України (надалі також - Відповідач-1), Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також - Відповідач-2), у якій просив:
- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.09.2021 №3168837/41772514, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 26.07.2021 на суму 261599,09 грн, в т.ч. ПДВ 43599,85 грн;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 26.07.2021 на суму 261599,09 грн, в т.ч. ПДВ 43599,85 грн датою її фактичного надходження, якою є 20.08.2021.           
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасувано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.09.2021 року № 3168837/41772514.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну № 6 від 26.07.2021 року датою її фактичного подання.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК Бізон" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) та витрати на правничу допомогу у розмірі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень).
Головне управління ДПС у Полтавській  області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що контролюючий орган не зобов`язаний зазначати конкретний перелік документів щодо зупинення реєстрації податкової накладної, на підставі п. 11 порядку N 1165. У рішенні про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 вересня 2021 року № 3168837/41772514 зазначено, що у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування № 6 від 26.07.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено у зв`язку наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додатковою інформація, встановлено невідповідність інформації зазначеної у первинних документах, а саме: обсягу виконаних робіт до наявних трудових ресурсів, з також в підтвердження здійснення господарської операції платником надано акт N° 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року за Формою N° КБ-2в від 18.08.2021 та банківську виписку з особового рахунку про надходження коштів від АТ «Укргазвидобування» 26.08.2021 в сумі 261599,09 грн., відповідно неможливо підтвердити першу подію, яка слугувала підставою для реєстрації податкової накладної N° 6 від 26.07.2021 року. Таким чином, на думку скаржника,   ГУ ДПС у Полтавській області діяло відповідно до приписів податкового законодавства, забезпечуючи виконання покладених на контролюючий орган функцій та повного мірою використовуючи надані законодавством права, а, отже, винесені рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області є правомірним.  Також  посилається на те, що  зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є неправомірним, оскільки суд не може не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. 
У поданому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її вимог.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВБК Бізон» (підрядник) та Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (замовник) укладено згідно протоколу Уповаженої особи ГПУ «Полтавагазвидобування» від 13.04.2021 року № ПГВ 21П(СЗ)-009 (спрощена закупівлі) Договір будівельного підряду (виконання ремонтних робіт) по об`єкту «Ремонт покрівлі виробничолабораторного корпусу ГПУ «Полтавагазвидобування», зареєстрований в юридичному відділі 27.04.2021 за № 404/21 (далі - Договір підряду № 404/21 від 27.04.2021) (а.с.45-61).
Відповідно до п. 1.1. Договору підряду № 404/21 від 27.04.2021 замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами, засобами, а також необхідними матеріалами виконати роботи з «Ремонту покрівлі виробничо-лабораторного корпусу ГПУ «Полтавагазвидобування», за завданням Замовника відповідно до кошторисної документації, умов Договору та здати у встановлений строк об`єкт, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити закінчені по об`єкту роботи.
За умовами Договору підряду №404/21 від 27.04.2021 загальна ціна не може перевищувати 1299990,00 грн. (один мільйон двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто грн. 00. коп.), включаючи ПДВ.
У результаті виникнення податкового зобов`язання від здійснення господарських операцій згідно акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року підписаний між замовником та підрядником, у зв`язку із виконанням останнім взятих на себе договірних зобов`язань передбачених умовами Договору підряду № 404/21 від 27.04.2021, Позивачем подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 26.07.2021 року № 4 на загальну суму: 261599,09 грн., у тому числі ПДВ: 43599.85 грн (а.с.121-122).
Проте, Позивач помилково у податковій накладній №4 від 26.07.2021 року зазначив, що ТОВ «ВБК БІЗОН» є неплатник ПДВ.
У зв`язку з цим, ТОВ «ВБК БІЗОН» склало розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 від 18.08.2021 року до податкової накладної №4 від 26.07.2021 року, який подало на реєстрацію (а.с.124-125).
Реєстрація розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №1 від 18.08.2021 до податкової накладної №4 від 26.07.2021 була зупинена.
Після цього, ТОВ «ВБК БІЗОН» виправивши описку, подало на реєстрацію податкову накладну №6 від 26.07.2021 суму 261599.09 грн., у тому числі ПДВ: 43599.85 грн. (надалі за текстом податкова накладна № 6) (а.с.128-129).
Протягом операційного дня до Позивача надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2021 року, що зареєстрована в ЄРПН за № 9240534610. За даною квитанцією вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена.
Відповідно до квитанції від 20.08.2021 (а.с.130-131) вбачається, що реєстрація податкової накладної №6 від 26.07.2021 була зупинена відповідно до п. 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 26.07.2021 року № 6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 43.29, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. А також було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (копія квитанції надається).
У зв`язку з блокуванням вищевказаної податкової накладної ТОВ «ВБК БІЗОН» до контролюючого органу було подано повідомлення №1 від 24.09.2021 щодо надання пояснення інформації, зазначеної в ПК/РК, реєстрація якої зупинена, що підтверджується квитанцією №2 від 24.09.2021 року про прийняття документа (копія надається).
28.09.2021 рішенням №3168837/41772514 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у реєстрації податкової накладної № 6 від 26.07.2021 було відмовлено (а.с.134). Відмова у реєстрації податкової накладної № 6 була зазначена, як ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено. В додатковій інформації даного рішення було вказано наступне: «…Встановлено невідповідність інформації у первинних документах, а саме: обсягу виконаних робіт до наявних трудових ресурсів, а також в підтвердження здійснення господарської операції платником надано акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року за формою № КБ-2в від 18.08.2021 та банківську виписку з особового рахунку про надходження коштів від АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» 226.08.2021 в сумі 261599,09 грн., відповідно неможливо підтвердити першу подію, яку слугувала підставою…».
05.10.2021 ТОВ «ВБК БІЗОН» до Відповідача - 1 була надіслана скарга щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.136)
Згідно з квитанцією №2 скарга на рішення комісії регіонального рівня від 28.09.2021 №3168837/41772514 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у ДПС була зареєстрована за №9290151086 від 05.10.2021.
11.10.2021 головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних скаргу було залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних без змін з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/ інвойси (а.с.137).
18.08.2021 у результаті виникнення податкового зобов`язання від здійснення господарських операцій згідно акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року підписаний між замовником та підрядником 18.08.2021 року, у зв`язку із виконанням останнім взятих на себе договірних зобов`язань передбачених умовами Договору підряду № 404/21 від 27.04.2021 року, Позивачем подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 18.08.2021 року № 9 на загальну суму: 870742,38 грн., у тому числі ПДВ: 145123.73 грн.
Протягом операційного дня до Позивача надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.09.2021, що зареєстрована в ЄРПН за № 9267567409. За даною квитанцією вказана податкова накладна прийнята та її реєстрація була здійснена (ас.139-141).
Вважаючи свої права порушеними рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що  рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.09.2021 №3168837/41772514, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 26.07.2021 на суму 261599,09 грн, в т.ч. ПДВ 43599,85 грн, прийняте не на підставі та не в спосіб, визначені чинним законодавством.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).
За змістом п. «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.
У п. 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Положенням п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).
За змістом п. 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної / розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
У силу п. 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Також, п. 10 та 11 Порядку № 1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості та деталізувати, у чому саме податкова накладна відповідає такому критерію.
Додатком 3 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 4 яких до цих Критеріїв віднесено складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається).
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України визначений Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).
Відповідно до п. 2 - 6, 9 - 11 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні
Відповідно до п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних відносин, тому у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.
Відповідно до п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Як  вбачається з матеріалів справи,  Відповідачем-2 зазначені підстави для відмови у реєстрації податкових накладних: Встановлено невідповідність інформації у первинних документах, а саме: обсягу виконаних робіт до наявних трудових ресурсів, а також в підтвердження здійснення господарської операції платником надано акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року за формою № КБ-2в від 18.08.2021 та банківську виписку з особового рахунку про надходження коштів від АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» 226.08.2021 в сумі 261599,09 грн., відповідно неможливо підтвердити першу подію, яку слугувала підставою.
Натомість, під час розгляду скарг на спірне рішення, Відповідачем - 1 не виявлено зазначені порушення та аргументовано відмову у задоволенні скарг ненаданням копій первинних документів щодо постачання / придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційний описи), у тому числі рахунку-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладних.
Відповідно до п. 1.1. ст. 1 ПК України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положення ст. 20 ПК України, визначають вичерпний перелік прав контролюючих органів.
Суд звертає увагу, що у визначеному ст. 20 ПК України переліку прав, відсутні права контролюючого органу на перевірку обсягу виконаних робіт до наявних трудових ресурсів.
Наявними у справі докази у повній мірі підтверджують реальність господарської операції, наслідки якої відображено у податковій накладній від 26.07.2021 року № 6.
ТОВ «ВБК БІЗОН» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 01.12.2017 року, номер запису: 15881020000 016776.
ТОВ «ВБК БІЗОН» є платником податку на додану вартість з 14.12.2017 року, про що свідчить витяг №1716014500737 з реєстру платників податку на додану вартість.
Основними видами діяльності позивача є : 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; 23.62 Виготовлення виробів із гіпсу для будівництва; 23.64 Виробництво сухих будівельних сумішей; 23.65 Виготовлення виробів із волокнистого цементу; 23.69 Виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.31 Штукатурні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 09.10 Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу; 36.00 Забір, очищення та постачання води; 38.11 Збирання безпечних відходів; 39.00 Інша діяльність щодо поводження з відходами; 41.10 Організація будівництва будівель; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 42.13 Будівництво мостів і тунелів; 42.21 Будівництво трубопроводів; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; 42.91 Будівництво водних споруд; 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.13 Розвідувальне буріння 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням№ 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
27.04.2021 між позивачем та АТ «Укргазвидобування» було укладено Договір підряду № 404/21 від 27.04.2021, в т.ч. були підписані додатки до договору №404/21 від 27.04.2021 року: додаток №1 графік виконання будівельних робіт, яким передбачений ремонт покрівлі виробничо-лабораторного корпусу ГПУ «Полтавагазвидобування» строком за 120 днів і вартістю 1299990 грн.(включаючи ПДВ); додаток №2 договірна ціна на виконання будівельних робіт; додаток №3 інформація про власників контрагента, включаючи кінцевого бенефіціарного власника (контролера); додаток №4 перелік штрафних санкцій до Підрядника за порушення вимог в галузі ОП та ПБ, що стягуються незалежно від сплати Підрядником завданих Замовнику збитків; додаток №5 перелік порушень та штрафних санкцій до Підрядника за порушення вимог в галузі охорони навколишнього середовища; додаток №6 типова форма банківської гарантії виконання зобов`язань Підрядником.
Між, ТОВ «ВБК БІЗОН» та АТ «Укргазвидобування» 26.07.2021 було підписано акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року за формою № КБ-2в від 26.07.2021 та довідку про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2021 року, згідно якої вартість виконаних будівельних робіт на суму 261599,09 грн. (включаючи ПДВ) (а.с.87-93).
ТОВ «ВБК БІЗОН» в свою чергу надіслав АТ «Укргазвидобування» рахунок на оплату № 27 від 26.07.2021, який був оплачений останнім 26.08.2021 у сумі 261599,09 грн. (а.с.82).
Виконавши інший перелік робіт, ТОВ «ВБК БІЗОН» та АТ «Укргазвидобування» 18.08.2021 року підписали довідку про вартість виконаних робіт та витрат за серпень 2021 року та акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року за формою № КБ-2в від 18.08.2021, згідно яких вартість виконаних будівельних робіт складає 870742,38 грн. (включаючи ПДВ).
В свою чергу, ТОВ «ВБК БІЗОН» знову ж таки надіслав АТ «Укргазвидобування» рахунок на оплату № 28 від 18.08.21р., який був оплачений останнім 17.09.2021 року у сумі 870742,38 грн. (а.с.84).
Таким чином, відповідачами не доведо наявність достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної.
Водночас, суд враховує, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної № 6 від 26.07.2021 не містила пропозиції щодо надання конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, що позбавило Позивача можливості надати документи на підтвердження обґрунтованості складення зазначеної вище податкової накладної
Викладена висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постановах від 05.01.2021 року по справі № 640/10988/20 та № 640/11321/20.
Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 21.05.2020 року у справі № 560/391/19.
У контексті спірних правовідносин суд зазначає, що платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у п. 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Головним управлінням ДПС у Полтавській області не встановлено ознак невідповідності податкової накладної від 26.07.2021 № 6 вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.
За вищевикладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у Позивача достатніх підстав для складення зазначених податкових накладних з подальшою їх реєстрацією в ЄРПН.
За вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.09.2021 року № 3168837/41772514, прийняте без врахування усіх істотних обставин, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну № 6 від 26.07.2021 року датою її фактичного подання, колегія суддів зазначає таке.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).
Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Таким чином, обов`язок щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданих платником податків податкових накладних покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику - ДПС України.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну № 6 від 26.07.2021 року датою її фактичного подання.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Доводів щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу апеляційна скарга не містить, тому рішення Полтавського окружного адміністративного суду в даній частині перегляду не підлягає.
Щодо заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК БІЗОН" про  відшкодування понесених позивачем  в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу на суму 6500 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі  недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що склад та розмір судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, документи, що свідчать про оплату експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як свідчать матеріали справи, представником позивача на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: оригінал договору № 01-18/10/22 про надання правничої допомоги від 18.10.2022 року, акт виконаних робіт  № 1 наданої правничої допомоги, в якому зазначено:  зміст наданих послуг/перелік витрат, кількість витраченого часу, виконавця, вартість однієї години, вартість наданої послуги, на суму 6500 грн,   детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання Договору №01-18/10/22 про надання правничої допомоги від 18.10.2022 року,  рахунок № 42/22 від 18.10.2022 року, оригінал виписки по рахунку станом на 20.10.2022 року.
Від представника відповідачів надано заперечення на заперечення на клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу,  в якому серед іншого заявник просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні вказаного клопотання.
Так в своїх запереченнях відповідачі зазначають, що згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних     робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.  Звертають увагу, що на підготовку відзиву на апеляційну скаргу витрачено 5 години,  проте кількість витраченого часу на підготовку відзиву на апеляційну скаргу не відповідає складності справи та характеру спірних правовідносин. Вважає, що усні консультації представника позивача, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з клієнтом не мають впливу на хід розгляду справи № 440/17882/21. Також  зазначає, що дана справа не належить до категорій справ зі значною складністю. По даній категорії справ є багато судової практики, а тому кількість витраченого часу не можна вважати співрозмірною зі складністю даної справи.
Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Також необхідно враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Дослідивши зміст та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зазначений в тому числі в акті приймання передачі послуг, в аспекті складності та якості складених документів, колегія суддів дійшла висновку про завищення позивачем понесених ним правових витрат  та вважає, що заявлена ТОВ "ВБК Бізон" до відшкодування сума витрат не є співмірною із наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, критеріям їх реальності та розумності.
Колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача в суді апеляційної інстанції, оскільки об`єктивно відзив на апеляційну скаргу дублює пояснення, які надавалися у позовній заяві, які містяться в матеріалах справи, а послуга складання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до положень статті 134 КАС України, здійснюється на власний розсуд особи, яка надає правничу допомогу та не є обов`язковою.
При цьому, колегія суддів враховує, що усна консультація, попереднє опрацювання матеріалів апеляційної скарги, підготовка правової позиції, здійснення пошуку та вивчення судової практики,  роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з клієнтом  включає в себе процес складання відзиву на апеляційну скаргу.
Від так колегія суддів уважає, що складання відзиву на апеляційну скаргу потребувало як мінімум вдвічі менше затраченого часу  на надання такої послуги у порівнянні із складанням позовної заяви, та не мало значного рівня складності.
Таким чином, виходячи з критеріїв співмірності, обґрунтованості і пропорційності, а також зв`язку витрат із конкретною справою, присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, розмір яких зменшується судом апеляційної інстанції з огляду на викладені вище мотиви. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 по справі № 440/17882/21  залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул.Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, код ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК БІЗОН" (буд. 1 пров. Перпективний, м. Полтава, 36007) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    І.М. Ральченко