ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" листопада 2022 р.                                                       Справа №914/2650/21
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого  судді                                                                                Скрипчук О.С.
суддів                                                                                                    Марка Р.І.                                                                                                                        Матущака О.І.
Секретар судового засідання Лагутін В.Б.
розглянувши апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 26.04.2022 (вх. № 01-05/885/22 від 26.04.2022) 
на рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 (повний текст рішення складено 24.01.2022, м. Львів, суддя М.М. Петрашко)
у справі № 914/2650/21
за позовом: Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман», м. Львів 
про скасування державної реєстрації права приватної власності та визнання недійсними договорів купівлі-продажу,
за участю представників:
від позивача Коржевич У.Ф.
від відповідача не з`явився;
ВСТАНОВИВ
Львівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права приватної власності та визнання недійсними договорів купівлі-продажу. Зокрема, позивач у прохальній частині позовної заяви просив:
1) скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , з припиненням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на на АДРЕСА_1 ;
2) скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , з припиненням права власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 ;
3) визнати недійсним договір купівлі-продажу №2889 нежитлової будівлі заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , укладений 16.05.2011р. між ОСОБА_1 та ПП «Дабл Кофе Захід», посвідчений приватним нотаріусом Тертичною Е.В.;
4) скасувати державну реєстрацію права приватної власності ПП «Дабл Кофе Захід» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , з припиненням права власності ПП «Дабл Кофе Захід» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м.на АДРЕСА_1 ;
5) визнати недійсним договір купівлі-продажу №3062 нежитлової будівлі заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , укладений 19.05.2011р. між ПП «Дабл Кофе Захід» та ТОВ «Новотекс Захід», посвідчений приватним нотаріусом Тертичною Е.В.;
6) скасувати державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Новотекс Захід» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , з припиненням права власності ТОВ «Новотекс Захід» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на на АДРЕСА_1 ;
7)визнати недійсним договір купівлі-продажу №4264 нежитлової будівлі заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , укладений 12.07.2011р. між ТОВ «Новотекс Захід» та ПП «ВМ Капітал», посвідчений приватним нотаріусом Тертичною Е.В.;
8)скасувати державну реєстрацію права приватної власності ПП «ВМ Капітал» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , з припиненням права власності ПП «ВМ Капітал» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 ;
9) визнати недійсним договір купівлі-продажу №4551 нежитлової будівлі заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , укладений 20.07.2011р. між ПП «ВМ Капітал» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Тертичною Е.В.;
10) скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м, на АДРЕСА_1 , з припиненням права власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 ;
11) визнати недійсним договір купівлі-продажу №2693 нежитлової будівлі заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 , укладений 23.10.2013р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Голубенко Н.І.;
12) скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю заг. площею 80.3 кв.м. на АДРЕСА_1 , з припиненням права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 ;
13) визнати недійсним договір дарування №546 нежитлової будівлі заг. площею 80.3 кв.м. на АДРЕСА_1 , укладений 06.09.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Голубенко Н.І.;
14) скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_5 на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 з припиненням права власності ОСОБА_4 на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Львівська міська рада позбавлена можливістю використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою в результаті реєстрації права власності на об`єкт нерухомості на АДРЕСА_1 загальною площею 80,3 кв.м.
Ухвалою суду від 06.09.2021 відмовлено у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та роз`яснено позивачу що позовні вимоги до вказаних відповідачів підлягають розгляду місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.
В частині позовних вимог Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» справа прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 відмовлено у задоволенні позову.
Місцевий господарський суд виходив з того, що задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, при наведених позивачем підставах позову є неможливим, і фактичний захист прав позивача, в обраний ним спосіб не відбудеться, оскільки в матеріалах справи станом на час подання позовної заяви та прийняття рішення у даній справі відсутні докази реєстрації права власності на нежитлову будівлю за ТОВ «Гурман».
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Львівська міська рада звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі №914/2650/21 та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку з існуванням зареєстрованого права власності за ТзОВ «Гурман» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2 у м. Львові, Львівська міська рада не може вільно володіти та розпоряджатися земельною ділянкою.
ТОВ «Гурман» подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н 16.05.2022, в якому просить в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог Львівської міської ради (за необхідності).
Свою позицію представник відповідача обґрунтовує тим, що як на момент звернення позивача з позовом у даній справі так і станом на момент перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, відповідач не порушує права чи інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду, що свідчить про неефективність обраного позивачем способу захисту порушених прав та інтересів і про необґрунтованість заявленої вимоги.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 скасовано рішення суду першої інстанції та залишено позов без розгляду.
Апеляційний суд дійшов висновку, що суд повинен був надати оцінку можливості спільного розгляду заявлених вимог на стадії прийняття і в разі висновку про порушення правил об`єднання повернути позовну заяву відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, або у підготовчому провадженні відповідно до пункту 4 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України, і в разі висновку про порушення правил об`єднання - залишити позов без розгляду у відповідності до пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України. У той же час, всупереч зазначеним вимогам процесуального закону, суд першої інстанції встановивши, що заявлені позивачем вимоги до відповідачів-фізичних осіб підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, та вказавши, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, відкрив провадження у справі щодо однієї із заявлених позивачем вимог до відповідача - юридичної особи та розглянув таку вимогу по суті.
Постановою Верховного Суду від 07.09.2022 постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у справі № 914/2650/21 скасовано, а справу направлено новий розгляд до апеляційного господарського суду. 
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
29.12.2009 між Львівською міською радою та ТОВ «Гурман» було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на АДРЕСА_1 площею 0,0213 га для обслуговування торговельного тимчасового павільйону.
ТОВ «Гурман» здійснило на орендованій земельній ділянці будівництво нежитлової споруди загальною площею 80,3 кв.м і звернулося до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні вказаною спорудою, змінивши пізніше предмет позову на визнання права власності на вказану споруду.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.02.2011 у справі № 31/209-2010 визнано за ТОВ «Гурман» право власності на зазначену будівлю.
17.03.2011 на підставі вищезазначеного рішення за ТОВ «Гурман» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м. на АДРЕСА_1 .
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2011, вказане рішення Господарського суду Львівської області від 04.02.2011 у справі № 31/209-2010 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Гурман».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.09.2011, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у справі № 5015/4666/11, задоволено позовні вимоги Міськради про зобов`язання ТОВ «Гурман» за власні кошти демонтувати самочинно здійснене будівництво за адресою:   АДРЕСА_1 .
Водночас, судом встановлено, що 24.03.2011 між ТОВ «Гурман» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м., позначену на плані літерою "А-1", розташовану на АДРЕСА_1 .
29.03.2011 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказану будівлю.
Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2015 скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.12.2013 у справі №1304/2810/11 та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 80,3 кв.м., укладений 24.03.2011 між ТОВ «Гурман» та гр. ОСОБА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на нежитлову будівлю загальною площею 80.3 кв.м. на АДРЕСА_1 зареєстровано:
- 17.05.2011 за Приватним підприємством «Дабл Кофе Захід» на підставі договору купівлі-продажу № 2889 від 16.05.2011 між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Дабл Кофе Захід» .
- 24.05.2011 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Новотекс Захід» на підставі договору купівлі-продажу № 3062 від 19.05.2011 між Приватним підприємством «Дабл Кофе Захід» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новотекс Захід» .
- 14.07.2011 за Приватним підприємством «ВМ Капітал» на підставі договору купівлі-продажу № 4264 від 12.07.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новотекс Захід» та Приватним підприємством «ВМ Капітал».
- 21.07.2011 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №4551 від 20.07.2011 між Приватним підприємством «ВМ Капітал» та ОСОБА_2 
- 27.08.2018 за ОСОБА_3 на підставі дублікату договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1484 від 27.08.2018, замість втраченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.10.2013 № 2693. 
- 06.09.2018 за ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 546 від 06.09.2018.
При винесенні постанови колегія суддів виходила з  наступного. 
Верховний Суду при перегляді постанови Західного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 у даній справі зазначив, що у статті 14 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип диспозитивності господарського судочинства, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, визначення предмета, підстав поданого позову, а також відповідачів до яких звернуті позовні вимоги є правом позивача, яким він розпоряджається на власний розсуд. Як зазначив позивач та встановили суди у даній справі визначено в якості відповідачів ТОВ «Гурман», фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а відтак висновок апеляційної інстанції про те, що позовна заява не відповідає вимогам пункту 4 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України є передчасним.
Водночас, Верховний Суд звернув увагу на те, що стверджуючи, що позивачем у резолютивній частині позовної заяви вимоги сформульовано також до Приватного підприємства «Дабл Кофе Захід», Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотекс Захід» та Приватного підприємства «ВМ Капітал» та їх не зазначено у якості відповідачів у справі, поза увагою апеляційного суду залишилось те, що зазначені юридичні особи станом на момент звернення до суду з позовом, були припиненими без правонаступництва.
Також, Верховний Суд зазначив, що користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, суд апеляційної інстанції, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, мав би перевірити доводи, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб та чи є він ефективним, перевірити вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду. Натомість апеляційний господарський суд переглядаючи судове рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку вищенаведеного не врахував, та, як наслідок не виправив допущену місцевим судом помилку, хоча, відповідно до приписів статті частини другої статті 278 Господарського процесуального кодексу України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що Львівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права приватної власності та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.
Ухвалою суду від 06.09.2021 відмовлено у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та роз`яснено позивачу що позовні вимоги до вказаних відповідачів підлягають розгляду місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.
В частині позовних вимог Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» справа прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Згідно ст. п.7 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.
Позивач не оскаржував ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.09.2021 в частині відмови у відкритті провадження у даній справі щодо позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Станом на даний час дана ухвала набрала законної сили.
А відтак, на стадії розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції переглядається рішення суду першої інстанції від 13.01.2022, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» про скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2 у м. Львові, з припиненням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2 у м. Львові.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частин 2, 3 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, це запобігання тому, щоб відбулося.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Надаючи правову оцінку належності обраного особою способу захисту, належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування.
Так, у рішенні від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Як визначено статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.
Статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України визначено способи захисту прав та інтересів.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц).
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).
Також слід зазначити, що за статтею 2 Господарського процесуального кодексу України метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Тобто, за результатами прийнятого судом рішення поновлення порушеного права позивача має бути реальним, таким, що фактично приведе до можливості реалізувати своє право власності на спірну земельну ділянку.
Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.
Способом захисту свого цивільного права (інтересу) у даній справі Львівською міською радою визначено скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» на нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м., що знаходиться на проспекті Чорновола, 2 та знаходиться на земельній ділянці позивача з припиненням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» на зазначену будівлю.
Підставою позову позивачем зазначено є неможливість розпорядження Львівською міською радою земельною ділянкою на пр. Чорновола,2 у м. Львові у зв`язку із наявністю зареєстрованого у іншої особи права власності на нежитлову будівлю, що розміщена на такій.
Так, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 04.02.2011 у справі № 31/209-2010 визнано за ТОВ «Гурман» право власності на зазначену будівлю.
17.03.2011 на підставі вищезазначеного рішення за ТОВ «Гурман» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2 у м. Львові.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2011, вказане рішення Господарського суду Львівської області від 04.02.2011 у справі № 31/209-2010 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Гурман».
Отже, станом на момент звернення Львівської міської ради до суду із даним позовом було скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 04.02.2011 у справі № 31/209-2010, яким було визнано за ТОВ «Гурман» право власності на зазначену будівлю та на підставі якого ТОВ «Гурман» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2 у м. Львові.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на момент скасування рішення Господарського суду Львівської області від 04.02.2011 у справі № 31/209-2010, яким було визнано за ТОВ «Гурман» право власності на зазначену будівлю та на підставі якого ТОВ «Гурман» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2 у м. Львові) державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили або інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
У відповідності до ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( у редакції станом на даний час) формування заяв у сфері державної реєстрації прав та/або їх реєстрація проводиться у базі даних заяв.
У базі даних заяв також реєструються судові рішення, заяви власників об`єктів нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, власників спеціального майнового права на об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості про заборону вчинення реєстраційних дій, судові рішення про скасування відповідних судових рішень, заяви власників об`єктів нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, власників спеціального майнового права на об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості про відкликання власних заяв про заборону вчинення реєстраційних дій. 
Позивач звертаючись до суду у даній справі стверджує, що у зв`язку з існуванням зареєстрованого права власності за ТзОВ  «Гурман»  на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2 у м. Львові, Львівська міська рада не може вільно володіти та розпоряджатися земельною ділянкою. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що Львівська міська рада зверталась до державного реєстратора із заявою про припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» на нежитлову будівлю заг. площею 80,3 кв.м. на на просп. Чорновола, 2 у м. Львові, у зв`язку із скасуванням рішення на підставі якого відповідач набув право власності на зазначену будівлю.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Водночас, судом встановлено, що при задоволенні позову не відбудеться відновлення права позивача зазначеним в позові способом захисту. Зокрема, задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, при наведених позивачем підставах позову є неможливим, і фактичний захист прав позивача, в обраний ним спосіб не відбувається, оскільки в матеріалах справи станом на час подання позовної заяви до суду та прийняття рішення у даній справі відсутні докази реєстрації права власності на нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м., розташовану у м. Львів, просп. Чорновола, 2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гурман». Натомість, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме манно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого манна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 263147626) право власності на нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м. на просп. Чорновола, 2, 06.09.2018 зареєстровано за Дубневич П.Б. на підставі договору дарування № 546 від 06.09.2018.
Таким чином, подання позову у даній справі (з таким предметом позову) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурман» є необґрунтованим, оскільки позивачем обрано неефективний спосіб захисту, який не забезпечить поновлення його прав та інтересів, відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Невірно обраний спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті (пункт 29 постанови Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №911/269/19).
За таких обставин, рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні суду.
Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на апелянта в порядку ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 26.04.2022 (вх. № 01-05/885/22 від 26.04.2022) залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2022 у справі № 914/2650/21залишити без змін.
3.           Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4.           Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.12.2022.

Головуючий суддя                                                                       О.С. Скрипчук

Суддя                                                                                          Р.І. Марко

Суддя                                                                                           О.І. Матущак