УХВАЛА
 
26 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 202/5402/21
провадження № 61-10488ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 рокуАкціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі - АТ «Банк Кредит Дніпро») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №  22034000178035 у розмірі 143 662,09 грн та судові витрати.
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30  вересня 2022 року, позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором у сумі 116 436,87 грн, з яких: залишок строкового кредиту - 110 234,59 грн; залишок простроченого кредиту - 6 202,24 грн; залишок прострочених процентів - 0,04 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
20 жовтня 2022 року АТ «Банк Кредит Дніпро» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У пункті 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Зазначена справа є малозначною в силу закону, оскільки ціна позову в ній становить 143 662,09 грнта не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» цього показника на рівні 2 481,00 грн складає 248 100,00 грн (100 х 2 481,00 грн). 
АТ «Банк Кредит Дніпро» вказує, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків викладених у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19, від 30 червня 2021  року у справі № 201/10403/19, від 22 липня 2021 року у справі №  405/4719/16- ц, постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у  справі № 6-1341цс15, ухвалу Верховного Суду у справі № 199/7014/20 та окрему думку судді Верховного Суду Крата В. І. у  справі № 202/5330/19. 
Таке обґрунтування наявності виключних випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі не можна вважати належним, оскільки не містить пояснення, чому і якого саме питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики стосується касаційна скарга і які саме обставини визначають зазначену справу як таку, що має виняткове значення для АТ «Банк Кредит Дніпро». Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказують на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                       у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі і не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар