Справа № 456/100/22                                Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я. 
Провадження № 33/811/1301/22                 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

       24 листопада 2022 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Олексишина І. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Олексишина І. Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного Львівської області від 24.10.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого на військовій службі, призначеного на посаду водія-машиніста автотранспортних засобів автомобільного відділення взводу забезпечення ремонтної роботи військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 25.12.2021 року о 13:10 год. на вул. Галицькій у м. Стрию Львівської області керував належним йому транспортним засобом марки «FORD», моделі MONDEO, реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На зазначену постанову захисник Олексишин І. Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а фізіологічно не міг здати сечу для проходження тесту, пропонував взяти інше біологічне середовище, однак в останньому було відмовлено. Зазначив, що скерування, на підставі якого проводився огляд, відрізняється від наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу, не містить дати та часу заповнення, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Звертає увагу, що в протоколі зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є лікарями медичного закладу, де проводився огляд, що викликає сумніви щодо неупередженості вказаних свідків.
Заслухавши доводи захисника ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 320539, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2021 року, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей, які не реагують на світло; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого виду сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився здати сечу для проходження тесту на наркотичне сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а саме відмовився надати біологічне середовище; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.12.2021 року, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, а здати сечу для проведення тесту на стан наркотичного сп`яніння не міг через фізіологічні причини, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції та долученої захисником копії акту медичного огляду № 246 від 25.12.2021 року, ОСОБА_1 почав проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. В подальшому, на вимогу медичного працівника, не зміг здати сечу для проведення дослідження, мотивувавши відсутністю фізіологічної потреби. При цьому, працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду тягне за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а лікар, в свою чергу, пояснював, що здача сечі є складовою частиною огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
При цьому, лікарем та працівником поліції було забезпечено реальну об`єктивну можливість ОСОБА_1 пройти огляд в умовах медичного закладу у повному об`ємі, а також в законному порядку йому було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав.
Враховуючи наведене, фізіологічні властивості людського організму, а також той факт, що ОСОБА_1 було надано достатньо часу для здачі аналізів та останній не висловлював потреби збільшити такий час, дії лікаря та поліцейських в даній ситуації є законними та обґрунтованими. 
Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі є правильними. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що лікарем не було запропоновано надати зразки іншого біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження, суд апеляційної інстанції, враховуючи відсутність об`єктивних обставин, які б перешкоджали останньому в умовах медичного закладу здати біологічний зразок у вигляді сечі, розцінює як форму захисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Той факт, що скерування, на підставі якого проводився огляд, не містить дати та часу заповнення та відрізняється від наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в даному випадку мала місце відмова від проходження огляду. 
Крім того, в наявному в матеріалах справи направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2021 року, зазначена дата та час його заповнення, а саме 25.12.2021 року 13.40 год. Інші матеріали справи узгоджуються з даними протоколу у частині часу та місця настання події та вказують на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, а саме відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема, пройти відповідний тест та здати для цього на аналіз сечу.
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.05.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова (справа № 466/398/22) та Залізничного районного суду м. Львова (справа № 462/309/22) перебувають на розгляді матеріали справ про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 схильний до вчинення даної категорії адміністративних правопорушень.
З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії непотрібна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя –

постановив:

постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду                                                 Головатий В.Я.