Номер провадження: 33/813/1481/22
Номер справи місцевого суду: 504/2281/22 
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Полікарпова О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Полікарпова О.М.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ
Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:
-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 188694) у виді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 85 грн.;
-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 188695) у виді штрафу на користь держави в розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 119 грн.
На підставі ст. 36 КУпАП, визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 119 грн.
Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.
12 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 до суду було направлено апеляційну скаргу на наведену вище постанову.
Постановою Одеського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто особі, яка її подала у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.
14 грудня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернулась із апеляційною скаргою на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року, у якій просила її скасувати та закрити провадження у справі.
Окрім того ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови нею було отримано 02 листопада 2022 року.
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, за наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. 
Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Згідно пункту «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.
Більш того, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачає, що однієї із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Проте у статті 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, законодавець пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.
Відповідно до вищенаведеної норми закону апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.
Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду проголошена 01 листопада 2022 року.
З тексту оскаржуваної постанови вбачається та не заперечується апелянтом, що під час розгляду судом справи по суті та при проголошенні постанови у судовому засіданні ОСОБА_1 була присутня.
Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 була обізнана про винесення судом оскаржуваної постанови, її змість, мотиви судового рішення суду та строки оскарження - десять днів з дня її винесення. В цей же день ОСОБА_1 подала до суду заяву про направлення копії постанови засобами телекомунікаційного зв`язку, за допомогою додатка Viber.
Як вбачається з наявної у матеріалах справи роздруківки копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було отримано 02 листопада 2022 року о 10:16 год.
На переконання судді апеляційного суду, у даному випадку поважні причини для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження відсутні, оскільки у проміжок часу з 01 листопада 2022 року по 11 листопада 2022 року у ОСОБА_1 була можливість скористатись своїм процесуальним правом та подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
У контексті наведеного вище, отримання апелянтом фото оскаржуваного рішення 02 листопада 2022 року о 10:16 год. не свідчить по поважність причини пропуску строку на апеляційного оскарження, визначеного ст. 294 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі «Каракуця проти України» у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Наведені ініціатором відповідного клопотання перешкоди у своєчасній реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення не перебувають у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений ст.294 КУпАП, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.
Апеляційний суд зазначає, що вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті, поряд з цим, зауважує, що зміст апеляційної скарги загалом дублює зміст зауважень, викладених ОСОБА_1 , у поясненнях до протоколу та у першій інстанції, яким судом вже було надано оцінку.
Враховуючи викладене, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 01 листопада 2022 року не вбачаю, а тому відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        О.М. Полікарпова